Справа № 522/7401/26 
Провадження № 3/522/3047/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2026 року Приморський районний суд м. Одеси у складі: 
головуючого-судді Деруса А.В.,
при секретарі Крохмаль І.І.,
за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,
свідка ОСОБА_2 , 
розглянувши в судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Одеській області у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності по ч. 2 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

З протоколу серії ЕПР1 № 647679 від 23.04.2026 року вбачається, що 22.04.2026 року, о 23:51 год., за адресою: м. Одеса, пл. Привокзальна, № 2, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «HYUNDAI i30», НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме виражене тремтіння пальців рук; підвищена жвавість мови. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я КНП «ООМЦПЗ» ООР, водій відмовився на портативні відеореєстратори 4710005, 473679.
ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав та показав, що коли йому запропонували пройти обстеження, він одразу погодився, що підтверджується наданим співробітником поліції відеозаписі. Потім поліцейські почали говорити про те, що він кілька днів до зупинки виписався з лікарні, також почали розповідати, що йому щось кололи, а це заборонено. Зараз поїдемо, зроблять тести – і все, і попав, і поліцейський говорить: «ну, а от в суді розкажеш, що ти був в лікарні, то, сьо». Навіть зупинка була по надуманій причині, на відео все чути, він навіть зробив фото знака. 
Інспектор 2 вз., 2 р., 2 бат. УПП в Одеській області ст. лейтенант поліції Савицький В.Ю. в судовому засіданні показав, що смутно пам`ятає, в комендантську годину зупинили водія, скоріше за все людина була під дією наркотичних речовин або лікарськими препаратами. Запропонували проїхати в медичний заклад, він відмовився. Також вказав, що він помилково склав протокол за ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Дослідивши матеріали справи, вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності та свідка, суд дійшов наступних висновків.
У відповідності до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) про розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Так, з переглянутого відеозапису, що долучено до протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вбачається, що при зупинці транспортного засобу, у якому знаходився ОСОБА_1 , працівники поліції не роз?яснили останньому його права та процедуру складання протоколу про адміністративне порушення в цілому. На запропоноване ними проходження медичного обстеження, як того вимагають нормативні акти, була проігнорована згода водія. 
Пунктом 4 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р. № 1452/735 передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.
Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, а також затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», та регулюється «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735.
Статтею 266 КУпАП зазначено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Відповідно до Постанови КМУ № 1103 від 17.12.2008 року «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (із змінами) огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи Державтоінспекції є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.
Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Згідно до п.п. 8, 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.
Разом з тим, у направленні на огляд водія до медичного закладу вказано про відмову у проходженні огляду, та з відео не вбачається, що ОСОБА_1 відмовлявся від такого огляду чи висловлював відповідну незгоду.
Таким чином, огляд щодо стану сп`яніння ОСОБА_1 не можливо вважати таким, що відповідає вимогам ст. 266 КУпАП, з огляду на вищезазначене, не можна вважати такий огляд відмовою від його проходження, адже він проведений з порушенням відповідного порядку.
Верховний Суд неодноразово наголошував, що недотримання встановленої законом процедури огляду на стан сп`яніння робить такі докази неналежними та недопустимими.
Так, у постанові Верховний Суд від 15.03.2019 р. у справі № 686/11314/17 зазначено, що притягнення особи до відповідальності за ст. 130 КУпАП можливе виключно за умови суворого дотримання процедури огляду та належного оформлення матеріалів.
У постанові Верховний Суд від 18.07.2019 р. у справі № 216/5226/16-а суд дійшов висновку, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є безумовним доказом вини особи.
Крім того, у постанові Верховний Суд від 17.06.2020 р. у справі № 524/5536/17 наголошено, що всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи відповідно до ст. 62 Конституції України.
Відповідно до практики Європейський суд з прав людини, зокрема у справі Barbera, Messegue and Jabardo v. Spain, принцип презумпції невинуватості вимагає, щоб будь-які сумніви тлумачилися на користь особи, яку притягують до відповідальності.
Суд вважає, що матеріали справи отримані з істотними порушеннями закону, а надані докази є неналежними, недопустимими та недостатніми для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами у справі є лише фактичні дані, отримані законним шляхом. Результат тестування, отриманий з порушенням обов`язкових вимог інструкції з експлуатації приладу, не може вважатися достовірним і не відповідає критеріям належності та допустимості доказу.
Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів відповідно до порядку, встановленого МВС та МОЗ. 
Пунктом 4 розділу ІІ Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 р., передбачено, що огляд проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу. 
Постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008 р. визначено, що юридично значущою відмовою від огляду є виключно відмова від медичного огляду у закладі охорони здоров`я після отримання та вручення письмового направлення встановленого зразка.
З відеозапису, який долучено до матеріалів справи, вбачається, що ОСОБА_1 наполягав та не відмовлявся від направлення на медичний огляд. 
Вінницький апеляційний суд в узагальненні судової практики (справи №№ 127/2512/22; 127/4704/22, провадження №№ 33/801/274/2022; 33/801/321/2022; 145/1742/21; 127/35866/21) зафіксував, що провадження у справах закривалися саме через те, що «працівниками поліції не було запропоновано особам пройти огляд у лікувальних закладах, а також належним чином не направлено особу до закладу охорони здоров`я для проведення огляду у встановленому законом порядку».
Працівники поліції фактично обмежились формальним складанням процесуальних документів без належного забезпечення гарантій об`єктивності та достовірності доказів.
Відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину (правопорушення), доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком (постановою) суду. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі є лише фактичні дані, отримані законним шляхом. Докази, отримані з порушенням встановленого законом порядку, є недопустимими і не можуть бути покладені в основу постанови у справі.
Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тощо, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За приписами ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ч. 2-5 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Для того, щоб виявити вказане правопорушення, той чи інший транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції, в противному випадку протиправність зупинки (за умови відсутності задокументованого порушення Правил дорожнього руху та подальшим притягненням до відповідальності), може поставити під сумнів й саму подальшу процедуру виявлення «нетверезого водія».
Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
У Рішенні Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 зазначено, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в ст. 62 Конституції України презумпції невинності.
Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
За таких обставин, суд приходить до однозначного висновку, що ОСОБА_1 не підлягає адміністративній відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП і, відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Керуючись ст.ст. 247, 252, 283-284 КУпАП, 

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення – закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.
Постанова підлягає оскарженню до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя:      А.В. Дерус