Справа № 758/12512/26 
Категорія 22 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2026 року Подільський районний суд міста Києва у складі головуючого судді - Войтенко Т. В., присяжних Мазуренка С.А., Золотарського Р.А., за участі: секретаря судового засідання - Вигівської В.В.,
прокурора - Павліченко В.О.,
представника заявника лікаря - психіатра - Коваленко Л.О.,
особи, відносно якої вирішується питання, - ОСОБА_1 , 
представника заінтересованої особи - Сумського Ю.А.,
представника особи, відносно якої вирішується питання - Неселовська В.В. , розглянувши у закритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою Комунального некомерційного підприємства «Клінічний заклад з надання психіатричної допомоги «Психіатрія» про госпіталізацію ОСОБА_1  до психіатричного закладу в примусовому порядку, заінтересована особа: Орган опіки та піклування Подільської районної в місті Києві державної адміністрації, -

В С Т А Н О В И В :

15 липня 2026 р. Комунальне некомерційне підприємство «Клінічний заклад з надання психіатричної допомоги «Психіатрія» звернулося до суду із заявою про госпіталізацію ОСОБА_1 до психіатричного закладу в примусовому порядку.
Вимоги заяви обґрунтовані тим, що до КНП «Клінічний заклад з надання психіатричної допомоги «ПСИХІАТРІЯ» 14.07.2026 року о 10:44 за направленням відділення Е(ш)МД КНП «Центр ЕМД та МК, виклик №6204 "Центру ЕМД та МК", спеціалізованою психіатричною бригадою була доставлена ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та госпіталізована за невідкладними медичними показами до відділення №4.
Зазначено, що анамнез життя та хвороби невідомий (пацієнтка неконтактна, інформацію про себе не повідомляє). В лікарню доставлена ЕШМД по рапорту поліції з супермаркету АТБ, де поводилась неадекватно. З супровідної документації та рапорту поліції відомо, що чіплялась до покупців, стверджувала, що її вб?ють, спонукала людей перейти в іслам, заявляла, що "планета вибухне, якщо вона не перейде в іслам". У відділення доставлена на руках санітарів. Добровільну згоду на огляд, госпіталізацію та лікування не підписала. Госпіталізована примусово.
Заявник вказав, що 14.07.2026 о 13:00 ОСОБА_1 , 
ІНФОРМАЦІЯ_1 , оглянута комісією лікарів у складі: заступника директора з стаціонарної допомоги Дмитра Лебедєва, завідувачки відд. N?4 Надії Нечипоренко , лікаря-психіатра Лариси Коваленко , у зв`язку з примусовою госпіталізацією до психіатричного стаціонару.
У відділення доставлена на руках санітарів. Добровільну згоду на огляд, госпіталізацію та лікування не підписала. Психічний стан на момент поступлення. Оглянута в ліжку. Продуктивному контакту недоступна. Мутична, на запитання не відповідає і не реагує на звернення, больові і тактильні подразники. Очі заплющені. Пасивно негативістична. Інструкції не виконує. Незначний гіпертонус м`язів. Критика до хвороби відсутня. З`ясувати ставлення до госпіталізації не вдалось, добровільну згоду на огляд, госпіталізацію та лікування не підписала. Діагноз: Гострий поліморфний психотичний розлад. Кататонічний ступор.
Висновок: у зв`язку з категоричною відмовою пацієнтки від стаціонарного
лікування, враховуючи те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в
силу психічного стану неспроможна самостійно задовольнити свої основні життєві потреби
на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, потребує госпіталізації до КНП «Клінічний
заклад з надання психіатричної допомоги «ПСИХІАТРІЯ» у місті Києві в примусовому
порядку. 
Посилаючись на те, що у зв`язку з категоричною відмовою пацієнтки від стаціонарного лікування, яка виявляє наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для себе та оточуючих, потребує госпіталізації до КНП «ПСИХІАТРІЯ» в примусовому порядку, зважаючи на те, що пацієнт в силу психічного стану вчиняє чи виявляє наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих, внаслідок психічного розладу, заявник звернувся до суду з даною заявою.
В судовому засіданні представник заявника - лікар Коваленко Л.О. підтримала заяву, обґрунтовуючи необхідність примусової госпіталізації ОСОБА_1 наявністю у пацієнта психічних розладів та відмовою від лікування. 
Пояснила, що пацієнтка не контактна, не повідомила, чи є в неї рідні, стверджує, що втратила мобільний телефон. При цьому повідомляла, що проживала в місті Харків та там проходила стаціонарне лікування психіатричному закладі. Повідомити, хто її лікар, щоб отримати історію хвороби не виявилося за можливе, адже через відсутність мобільного телефону неможливо дати згоду на те, щоб лікарі зайшли в програму ХЕЛСІ та перевірили історію записів. Звертала увагу суду на те, що вже пройшла 1 доба, відколи пацієнт госпіталізована до лікарні, та у зв`язку з наданою медичною допомогою її стан покращився. Втім, вже встановлений діагноз, який свідчить про можливість її входження в ступор, під час якого вона не здатна забезпечувати себе харчуванням, чим ставить себе в небезпеку. Просила заяву задовольнити.
Особа, відносно якої вирішувалося питання щодо примусової госпіталізації,  ОСОБА_1 у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні заяви, посилаючись на те, що в даному медичному закладі до неї ставляться дуже погано. Стверджувала, що визнає наявність у неї психічних розладів, усвідомлює необхідність лікування, втім не бажає проходити лікування в примусовому порядку. На питання суду повідомила, що орієнтовно в березні 2026р. проходила лікування в Психіатричному закладі міста Харкова, де її лікарем була ОСОБА_6 . Пробула в психіатричному закладі орієнтовно 2-3 тижні та була виписана. Лікарем призначалися рецептурні ліки, однак коли ОСОБА_1 приїхала з Харкова до Києва на декілька днів, то такі ліки вона не приймала. Повідомляла, що розлад психіки в неї стався на ґрунті сварки з її цивільним чоловіком ОСОБА_7 . Повідомляла, що немає дітей, єдиною близькою особою її хрещена, яка проживає в Київській області, до якої ОСОБА_1 їхала в гості. Стверджувала, що кататонічний стан вона імітувала, насправді в неї немає хвороби застигання.
Представник особи, відносно якої вирішується питання про примусово госпіталізацію, адвокат Неселовська В.В. не заперечувала проти задоволення заяви, посилаючись на наявність у особи встановленого психічного розладу.
Прокурор у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні заяви. Вказувала на те, що матеріалами справи тяжкий психічний розлад ОСОБА_1 не доводиться. На даний час доказів про те, що ОСОБА_1 становить небезпеку для себе чи для оточуючих, немає. Відтак, не заперечуючи наявність психічних розладів у ОСОБА_1 , звертала увагу учасників процесу на те, що примусове лікування є виключною мірою та передбачених ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» підстав не встановлено. 
Позицію прокурора підтримав представник Органу опіки та піклування Подільської районної в місті Києві державної адміністрації.
Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши надані матеріали, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення зазначеної заяви, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 6 ст. 284 Цивільного кодексу України, надання фізичній особі психіатричної допомоги здійснюється відповідно до закону.
Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона:
-вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або
-неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.
Отже, для примусової госпіталізації особи до психіатричного закладу необхідна наявність одночасно таких умов:
-тяжкий психічний розлад;
-небезпека для самої особи чи оточуючих.
Частиною 2 ст. 27 Закону України «Про психіатричну допомогу» передбачено, що виключно компетенцією лікаря-психіатра або комісії лікарів-психіатрів є встановлення діагнозу психічного розладу, прийняття рішення про необхідність надання психіатричної допомоги в примусовому порядку або надання висновку для розгляду питання, пов`язаного з наданням психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Згідно з ст.16 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу за рішенням лікаря-психіатра на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, підлягає обов`язковому протягом 24 годин з часу госпіталізації огляду комісією лікарів-психіатрів психіатричного закладу для прийняття рішення про доцільність госпіталізації. У випадку, коли госпіталізація визнається недоцільною і особа не висловлює бажання залишитися в психіатричному закладі, ця особа підлягає негайній виписці. У випадках, коли госпіталізація особи до психіатричного закладу в примусовому порядку визнається доцільною, представник психіатричного закладу, в якому перебуває особа, протягом 24 годин направляє до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку, передбачені статтею 14 цього Закону, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність такої госпіталізації.
Згідно Рішення Конституційного Суду України від 01.06.2016 № 2-рп/2016, судовий контроль за госпіталізацією недієздатної особи до психіатричного закладу в порядку, передбаченому статтею 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», є необхідною гарантією захисту прав і свобод, закріплених, зокрема, статтями 29, 55 Основного Закону України. Суд після незалежного і неупередженого розгляду питання щодо госпіталізації особи до психіатричного закладу має ухвалити рішення стосовно правомірності обмеження конституційного права такої особи на свободу та особисту недоторканість.
З матеріалів справи вбачається, що згідно Висновку консиліуму лікарів-психіатрів від 14.07.2026 пацієнтці встановлений діагноз: гострий поліморфний психотичний розлад. Кататонічний ступор.
З висновку консиліуму лікарів-психіатрів не вбачається, що ОСОБА_1 встановлений діагноз, який би свідчив про наявність у неї тяжкого психічного розладу. 
Саме по собі психічне захворювання не дає підстав для примусової госпіталізації, примусового лікування, обмеження конституційного права такої особи на свободу та особисту недоторканість.
Доказів про те, що за своїм психічним станом ОСОБА_1 являє собою небезпеку для себе та оточуючих, не встановлено. 
У цьому контексті суд звертає увагу на ті обставини, що ОСОБА_1 має з собою готівкові кошти, про що повідомила лікар, має намір їхати до Харкова та визнає необхідність лікування. ОСОБА_1 у судовому засіданні повідомила правильно назви препаратів, які їй прописав лікар в Харкові, лікар Коваленко Л.О. у судовому засіданні підтвердила, що такі препарати дійсно прописуються для таких хворих. 
Враховуючи, що матеріалами справи не доведено наявність у ОСОБА_1 тяжкого психічного розладу, в результаті якого вона неусвідомлено проявляла б небезпеку для оточуючих, або була неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність; зважаючи на відсутність доказів про агресію та небезпеку для себе, суд не вбачає підстав для задоволення заяви Комунального некомерційного підприємства «Клінічний заклад з надання психіатричної допомоги «Психіатрія» про госпіталізацію ОСОБА_1 .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 280-282 ЦПК України, ст.ст. 14, 16 Закону України "Про психіатричну допомогу", -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви Комунального некомерційного підприємства «Клінічний заклад з надання психіатричної допомоги «Психіатрія» про примусову госпіталізацію ОСОБА_1 до психіатричного закладу - відмовити. 

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, віднести на рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Строк апеляційного оскарження може бути поновлено у відповідності до ч. 2 ст. 354 Цивільного процесуального кодексу України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Повне найменування учасників справи:
заявник - Комунальне некомерційне підприємство «Клінічний заклад з надання психіатричної допомоги «Психіатрія», код ЄДРПОУ 01994072, юридична адреса: м. Київ, вул. Кирилівська, буд. № 103;
особа, відносно якої вирішується питання - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Т.В. Войтенко

Присяжні С.А. Мазуренко

Р.А. Золотарський