КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

31 липня 2026 року суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кияшко О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 08.06.2026, 

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Печерського районного суду м. Києва від 08.06.2026  ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню:
- за ст.122-4 КУпАП у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень;
- за ст.124 КУпАП у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП остаточно визначено ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень.
Згідно з вказаною постановою,  ОСОБА_1 26.04.2026 об 11 год. 05 хв., керуючи автомобілем «Infinity» д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Казимира Малевича, 11 в м. Києві, рухаючись заднім ходом, не переконалась в безпечності маневру, не звернулась за допомогою до сторонніх осіб, в результаті чого здійснила наїзд на припаркований транспортний засіб «BMW» д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушила п. 10.9 Правил дорожнього руху України. 
Крім того, ОСОБА_1 26.04.2026 об 11 год. 05 хв., керуючи автомобілем «Infinity» д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Казимира Малевича, 11 в м. Києві, рухаючись заднім ходом, не переконалась в безпечності маневру, не звернулась за допомогою до сторонніх осіб, в результаті чого здійснила наїзд на припаркований транспортний засіб «BMW», д.н.з. НОМЕР_2 , після чого залишила місце дорожньо-транспортної пригоди, чим порушила п. 2.10 (а) Правил дорожнього руху України
Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану постанову судді та винести нову постанову, якою: за ст.122-4 КУпАП - закрити провадження у справі за відсутності складу правопорушення, за ст. 124 КУпАП - звільнити від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого правопорушення та закрити провадження у справі.
В обґрунтування поданої апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, оскільки судом не були враховані фактичні обставини справи і здійснено невірну оцінку доказів. Стверджує, що вона не знала про виникнення ДТП, оскільки того дня була сильна негода, і лише повернувшись додому, вона помітила на своєму автомобілі незначні пошкодження, після чого повернулась на парковку, виявила пошкодження на автомобілі «BMW», на якому залишила свої контакті дані для врегулювання всіх питань. Наголошує, що вона відшкодувала власнику автомобіля «BMW» названу нею грошову суму, при цьому остання звернулась до поліції, щоб не втратити можливість отримання страхового відшкодування. Зауважує, що вона не мала умислу залишати місце ДТП та його приховувати.
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи, наведені в апеляційній скарзі, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , яка підтримала апеляційну скаргу, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Постанова судді місцевого суду про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, ґрунтується на даних, що містяться в протоколах про адміністративні правопорушення, схемі дорожньо-транспортної події, письмових поясненнях учасників, рапорті.
В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 надала пояснення, що відповідають змісту апеляційної скарги та зауважила, що місця дорожньо-транспортної пригоди не залишала, оскільки не знала, що відбулося ДТП. Наголошувала, що того дня, виїжджаючи з парковки, вона була досить уважною, оскільки була сильна негода. Вона побачила пошкодження на своєму автомобілі лише коли приїхала додому, після чого повернулася на парковку, оглянула припарковані автомобілі та помітила характерні пошкодження на транспортному засобі «BMW», у зв`язку з чим залишила на ньому свій номер телефону. Пізніше власниця «BMW» їй подзвонила, вони обговорили ситуацію і вона повністю оплатила ремонт пошкодженого транспортного засобу. Зауважує, що власниця транспортного засобу «BMW» звернулася до поліції, щоб отримати страхове відшкодування, однак самостійно і добровільно відшкодувала збитки у повному обсязі. 
З протоколів про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 власноручно вказала, що не згодна з протоколами, крім того у протоколі ЕПР1 № 652667 від 29.04.2026 остання зауважила, що не знала про те, що було вчинено ДТП, доки не оглянула свій автомобіль.
Послідовність дій ОСОБА_1 вказують на відсутність умислу та обізнаності щодо залишення місця події, а досліджені в ході апеляційного розгляду докази не доводять наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП. 
Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.
З огляду на викладене приходжу до висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню в частині визнання ОСОБА_1 винуватою за ст.122-4 КУпАП, а провадження у справі закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки факт вчинення нею правопорушення, передбаченого ст.122-2 КУпАП, не доводиться дослідженими доказами.
Крім того, у матеріалах справи наявна розписка власниці транспортного засобу «BMW», д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 , яка повідомила, що отримала в повному обсязі грошові кошти в якості відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, що сталася 26.04.2026, та не має претензій щодо її розміру.
На думку апеляційного суду, такі обставини суттєво знижують суспільну небезпеку вчиненого  ОСОБА_1 правопорушення, яким не було завдано збитків державним чи суспільним інтересам, а також вказують на відсутність умислу у її діях.
Відповідно до ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Оцінюючи в сукупності подію, наслідки та ставлення  ОСОБА_1 до своїх дій, а також ту обставину, що остання добровільно повернулась а місце події з метою з`ясування обставин, з урахуванням даних, що характеризують її особу, відсутності будь-яких збитків державним чи суспільним інтересам, вважаю за можливе застосувати до неї положення ст. 22 КУпАП, звільнивши її від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого нею адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.
З огляду на викладене, вважаю, що апеляційна скарга є обґрунтованою, а тому постанова судді місцевого суду в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю в цій частині на підставі ч.2 ст.284 КУпАП.
Керуючись ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити. 
Постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 08.06.2026, якою  ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП, - скасувати. 
Провадження у справі в частині визнання  ОСОБА_1 винуватою за ст.122-4 КУпАПзакрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. 
На підставі ст.22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення та обмежитись усним зауваженням.
Провадження у справі в частині визнання ОСОБА_1 винуватою за ст.124 КУпАП закрити на підставі ч.2 ст.284 КУпАП.
Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя