ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33601 , м. Рівне, вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 липня 2026 року   Справа № 903/357/25 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Мамченко Ю.А., суддя Кульчій І.М. ,  суддя Хабарова М.В. 
секретар судового засідання Кульчин Д.А.

представники учасників справи:
позивача: Юріна О.О.,
відповідача: не з`явився,
відділу ДВС: не з`явився,

розглянувши апеляційну скаргу позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» на ухвалу Господарського суду Волинської області від 16.06.2026 року (повна ухвала складена 18.06.2026 року) у справі №903/357/25 (суддя Шум М.С.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг»
до Комунального підприємства «Нововолинськтеплокомуненерго» Нововолинської міської ради
про стягнення 35 940 194,81 грн
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Господарського суду Волинської області від 16.06.2026 року (повна ухвала складена 18.06.2026 року) у справі №903/357/25 у задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» від 01.06.2026 (зареєстровано канцелярією суду 02.06.2026 вх.№01-87/3139/26) на дії (бездіяльність) державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Грицені Ганни Геннадіївни, що полягають у винесенні постанови про зупинення вчинення виконавчих дій від 28.05.2026 ВП №80835178 на підставі п.10 ч.1 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження» відмовлено.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою, позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз Трейдинг» подало скаргу до Північно-західного апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Волинської області від 16.06.2026 року у справі №903/357/25 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» на дії (бездіяльність) державного виконавця по справі № 903/357/25 (ВП № 80835178).
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу апелянт зазначає, що у суду першої інстанції були відсутні правові підстави для зупинення вчинення виконавчих дій в межах виконавчого провадження №80835178 відповідно до п.10 ч.1 ст.34 Закону №1404, оскільки Законом України «Про виконавче провадження» №1404 встановлено наявність обов`язкових чотирьох умови для зупинення вчинення виконавчих дій на підставі п.10 ч.1 ст.34, а саме: 1) включення боржника за кожним кредитором до Реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України від 03.11.2016 №1730-VIII «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення»; 2) стягувачами можуть бути лише Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», її дочірня компанія «Газ України», Публічне акціонерне товариство «Укртрансгаз», оператор газотранспортної системи, оператори газорозподільних систем, електропостачальники, розподілу, теплогенеруючі організації; оператори системи; 3) боржниками є тільки підприємства, що виробляють теплову енергію, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, та підприємства централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення; 4) наявність заборгованості за спожитий газ, що використаний боржником станом на 01.06.2021. 
Підставою для зупинення вчинення виконавчих дій в порядку п.10 ч.1 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження», крім включення боржника до Реєстру теплопостачальних, теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії, обов`язковою також є наявність одночасно всіх умов, передбачених зазначеними нормами. 
Відтак, на думку апелянта, державним виконавцем при винесенні постанови про зупинення вчинення виконавчих дій від 28.05.2026 року ВП №80835178 не було дотримано трьох з чотирьох умов, необхідних для зупинення вчинення виконавчих дій в межах виконавчого провадження на підставі п.10 ч.1 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: 1) боржником не надано доказів включення його до Реєстру теплопостачальних, теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за кредитором (стягувачем) - Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг»; 2) стягувачем за виконавчим провадженням №80835178 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг», яке не входить до переліку стягувачів, встановлених нормою п.10 ч.1 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження»; 3) період заборгованості за поставлений природний газ за рішенням суду по справі №903/357/25: грудень 2022 року - січень 2023 року, натомість, нормою ч.4 ст.34 Закону №1404 встановлено період заборгованості за спожитий природний газ - використаний станом на 01.06.2021 року. Отже, у державного виконавця були відсутні правові підстави для винесення постанови про зупинення вчинення виконавчих дій від 28.05.2026 в межах виконавчого провадження №80835178 на підставі п.10 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження».
Апелянт також вказує, що на заборгованість за рішенням суду по справі №903/357/25, що складається з витрат по сплаті судового збору у розмірі 431282,33 грн, враховуючи правову природу її виникнення, взагалі не розповсюджується дія норми Закону України «Про виконавче провадження» та, як наслідок, п.10 ч.1 ст.34 Закону.
Автоматизованою системою документообігу суду визначено колегію суддів у складі: головуюча суддя Мамченко Ю.А., суддя Кульчій І.М., суддя Хабарова М.В..
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.06.2026 року відкрито апеляційне провадження у справі №903/357/25, розгляд апеляційної скарги призначено на 13.07.2026 року, задоволено заяву ТОВ «Нафтогаз Трейдинг» про участь його представника у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
09.07.2026 року від Комунального підприємства «Нововолинськтеплокомуненерго» Нововолинської міської ради надійшло клопотання про проведення засідання за відсутності учасника справи.
Ухвалою від 13.07.2026 року розгляд справи відкладено на 20.07.2026 року. 
У судових засіданнях апеляційної інстанції 13.07.2026 року та 20.07.2026 року представник апелянта підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» на дії (бездіяльність) державного виконавця по справі № 903/357/25 (ВП № 80835178).
Заслухавши доповідь судді-доповідача, розглянувши матеріали справи, доводи в обґрунтування апеляційної скарги, в межах вимог, передбачених ст.269 ГПК України, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду встановила наступне.
Як стверджено матеріалами справи, рішенням Господарського суду Волинської області від 03.06.2026 року у справі №903/357/25 задоволено позов та стягнуто з Комунального підприємства «Нововолинськтеплокомуненерго» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» 35940194,81 грн заборгованості, а також 431282,33 грн витрат по сплаті судового збору.
На виконання рішення Господарського суду Волинської області від 03.06.2025 року у справі №903/357/25, яке набрало законної сили 02.07.2025 року видано наказ від 09.07.2026 року №903/357/25-1. Наказ дійсний для пред`явлення до виконання до 03.07.2028 року. 
23.04.2025 року на виконання наказу від 09.07.2026 року №903/357/25-1 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Гриценею Г.Г. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №80835178 (ідентифікатор доступу 5239А2412ВГ6).
Матеріали справи містять заяву КП «Нововолинськтеплокомуненерго» Нововолинської міської ради від 27.05.2026 року №419/3-03, адресовану головному державному виконавцю Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Грицені Г.Г.(т.2, а.с198-зворот-199).
У вказаній заяві, керуючись пунктом 10 частини 1 статті 34 Закону України «Про виконавче провадження», Комунальне підприємство «Нововолинськтеплокомуненерго» Нововолинської міської ради просить зупинити вчинення виконавчих дій та заходів примусового виконання рішень (у тому числі накладення арешту на майно та грошові кошти) у виконавчому провадженні №808351178, відкритому 23.04.2026 року за наказом Господарського суду Волинської області про примусове стягнення заборгованості виданим 09.07.2025 року у справі №903/357/25-1 про стягнення з Комунального підприємства «Нововолинськтепло комуненерго» Нововолинської міської ради в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» 35940194, 81 грн заборгованості, 431282, 33 грн витрат по сплаті судового збору.
До заяви долучено наказ Міністерства розвитку громад та територій України від 21.12.2021 року №347 «Про внесення змін до Реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулюванні заборгованості», копію листа Міністерства розвитку громад та територій України від 16.01.2025 року №31/208дск.
28.05.2026 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Гриценею Г.Г., при примусовому виконанні наказу про примусове виконання рішення №903/357/25-1 від 09.07.2025 року винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій у ВП №80835178.
У вказаній постанові від 28.05.2026 року у ВП №80835178 виконавець зазначив, що Комунальне підприємство «Нововолинськтеплокомуненерго» Нововолинської міської ради включене до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», а також внесене до Реєстру об`єктів критичної інфраструктури. Ураховуючи викладене, керуючись п.10 частини 1 статті 34, статтею 35 Закону України «Про виконавче провадження» зупинено вчинення виконавчих дій до виключення боржника з реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення».
01.06.2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» звернулось до Господарського суду Волинської області зі скаргою на дії (бездіяльність) державного виконавця, у якій скаржник просив суд:
- визнати дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Грицені Ганни Геннадіївни, що полягають у винесенні постанови про зупинення вчинення виконавчих дій від 28.05.2026 року ВП №80835178 на підставі п.10 ч.1 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження» - неправомірними;
- скасувати постанову про зупинення вчинення виконавчих дій від 28.05.2026 року ВП №80835178, що була винесена на підставі п.10 ч.1 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження»;
- зобов`язати головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Гриценю Ганну Геннадіївну продовжити примусове виконання рішення суду по справі №903/357/25, відповідно до наказу про примусове виконання рішення від 09.07.2025 року у справі №903/357/25-1, виданого Господарським судом Волинської області.
Ухвалою Господарського суду Волинської області від 02.06.2026 року прийнято скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» від 01.06.2026 року на дії (бездіяльність) державного виконавця до розгляду. 
Ухвалою Господарського суду Волинської області від 16.06.2026 року у задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» від 01.06.2026 року на дії (бездіяльність) державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Грицені Ганни Геннадіївни, що полягають у винесенні постанови про зупинення вчинення виконавчих дій від 28.05.2026 року ВП №80835178 на підставі п.10 ч.1 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження» відмовлено.
Як встановлено місцевим господарським судом, 28.05.2026 року на адресу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України надійшла заява Комунального підприємства «Нововолинськтеплокомуненерго» Нововолинської міської ради про зупинення виконавчого провадження, до якої долучено наказ Міністерства розвитку громад та територій України від 21.12.2021 року №347 «Про внесення змін до Реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулюванні заборгованості», копію листа Міністерства розвитку громад та територій України від 16.01.2025 року №31/208дск.
В зв`язку з цим, керуючись п.10 ч.1 ст.34, ст.35 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем 28.05.2026 року винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій.
Суд першої інстанції зазначає, що борг Комунального підприємства «Нововолинськтеплокомуненерго» Нововолинської міської ради перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» за наказом Господарського суду Волинської області від 09.07.2025 року у справі №903/357/25 згідно з нормами Закону України від 03.11.2016 року №1730-VIII підлягає іншій процедурі врегулювання, аніж згідно з приписами Закону України «Про виконавче провадження», тому у державного виконавця відповідно до положень пункту 10 частини 1 статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» був наявний обов`язок зупинити вчинення виконавчих дій у виконавчому проваджені з виконання наказу.
Колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне:
Відповідно до ч.3 ст.2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін; 5) диспозитивність; 6) пропорційність; 7) обов`язковість судового рішення; 8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 9) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках; 10) розумність строків розгляду справи судом; 11) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.(стаття 1291 Конституції України).
Відповідно до частини 2 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Положеннями частини 1 статті 18 ГПК України також визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
За змістом статей 1, 5 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Разом з тим, згідно ст.326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 року №18-рп/2012 Конституційний Суд України).
З наведених норм права вбачається, що судове рішення є обов`язковим до виконання. У разі невиконання боржником рішення суду добровільно державним або приватним виконавцем здійснюється його примусове виконання. 
Розділом V ГПК України врегулювано процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у господарських справах.
Як передбачено ч.1 ст.327 ГПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами (ч.3 ст.327 ГПК України).
За ч.1 ст.2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.
Частиною 2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 3391ГПК України унормовано, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.
Таким чином, право сторін виконавчого провадження на оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця обмежене випадками, коли такими рішеннями, діями або бездіяльністю порушуються права та свободи скаржника (правовий висновок Верховного Суду у постанові від 05.12.2023 року у справі №904/416/21).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.12.2018 року у справі №904/7326/17 зазначено, що право сторони виконавчого провадження на звернення зі скаргою до суду на підставі статті 339 ГПК України пов`язане з порушенням прав такої сторони під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця.
Крім того, у постанові Верховного Суду від 22.04.2020 року у справі №641/7824/18 вказано, що завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. В порядку судового контролю за виконанням судових рішень такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси сторони виконавчого провадження порушені, а скаржник використовує цивільне судочинство для такого захисту. По своїй суті ініціювання справи щодо судового контролю за виконанням судових рішень не для захисту прав та інтересів є недопустимим.
Відповідно до частини 2 статті 18 та частини 2 статті 326 ГПК України невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
Як зазначалося вище, позивач (стягувач, апелянт) вважає дії державного виконавця щодо зупинення виконавчого провадження неправомірними, оскільки сам по собі факт включення КП «Нововолинськтеплокомуненерго» Нововолинської міської ради до Реєстру теплопостачальних, теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості у відповідності до Закону №1730, не є безумовною підставою зупинення виконавчого провадження на підставі пункту 10 частини 1 статті 34 Закону України «Про виконавче провадження».
Переглядаючи оскаржувану ухвалу, колегія суддів виходить з наступного. 
Врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії здійснюється у відповідності до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення» (Закон №1730-VIII)
Згідно з частиною 1 статті 3 Закону № 1730-VIII для участі у процедурі врегулювання заборгованості теплопостачальні та теплогенеруючі організації, підприємства централізованого водопостачання та водовідведення включаються до реєстру, який веде центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства.
Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2017 року №93 затверджено Порядок ведення реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії, та користування зазначеним реєстром (далі - Порядок № 93), який визначає механізм формування, ведення відповідного реєстру, а також користування його даними.
У статті 1 Закону №1730-VIII визначено, зокрема, що:
- взаєморозрахунки - розрахунки з погашення заборгованості, що проводяться за рахунок видатків державного бюджету учасниками процедури врегулювання заборгованості;
- кредиторська заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій перед товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг", товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", суб`єктом господарювання, що здійснює функції постачальника "останньої надії", за спожитий природний газ з 1 червня 2021 року по останнє число шостого місяця після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, а також за послуги з його розподілу і транспортування;
Відповідно до статті 2 Закону №1730-VIII його дія поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ та інші енергоносії та послуги з розподілу і транспортування природного газу, теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, а також підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиту електричну енергію, послуги з її розподілу/передачі, за питну воду, придбану з метою її подальшої реалізації споживачам, та/або за очищення стічних вод іншими підприємствами централізованого водопостачання і водовідведення.
Боржником - Комунальним підприємством «Нововолинськтеплокомуненерго» Нововолинської міської ради до матеріалів справи долучено Наказ Міністерства Розвитку громад та територій України №347 від 21.12.2021 року «Про внесення зміг до Реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості» з якого вбачається, що відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання та водовідведення», порядку ведення реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості, та користування зазначеним реєстром, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2017 року №93, наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 17 листопада 2020 року №280 «Про організацію ведення реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості» та протоколу засідання Робочої групи з питань розгляду заяв про включення/виключення до/з реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості, або зміну даних про включені підприємства та організації до реєстру та підготовки відповідних пропозицій від 20 грудня 2021 року №7, яким внесено зміни до Реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості, доповнивши його новими пунктами та даними згідно з додатком.
Відповідно до приписів ст.4 Закону №1730-VIII взаєморозрахунки або перерахування субвенції проводяться щодо врегулювання заборгованості з різниці в тарифах для погашення, зокрема, кредиторської заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій перед товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг", товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", суб`єктом господарювання, що здійснює функції постачальника "останньої надії", за спожитий природний газ з 1 червня 2021 року по останнє число шостого місяця після місяця, в якому припинено або скасовано воєнний стан (без урахування розміру зобов`язань із сплати неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ), не погашеної на початок місяця, в якому укладається договір про організацію взаєморозрахунків, а в разі її відсутності - кредиторської заборгованості перед операторами газотранспортної чи газорозподільної системи за послуги з розподілу або транспортування природного газу.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що КП «Нововолинськтеплокомуненерго» Нововолинської міської ради включено до Реєстру і врегулювання його заборгованості може здійснюватись на підставі Закону №1730-VIII.
При цьому, згідно з положеннями п.10 ч.1 ст.34, ст.35 Закону України «Про виконавче провадження» включення (за кожним кредитором, який є стягувачем у відповідному виконавчому провадженні) підприємств, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення», з виконавчих проваджень, стягувачами за якими є Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», її дочірня компанія «Газ України», публічне акціонерне товариство «Укртрансгаз», оператор газотранспортної системи, оператори газорозподільних систем, електропостачальники, оператори системи розподілу (як правонаступники в частині прав та обов`язків за договорами на постачання електричної енергії та про користування електричною енергією), у тому числі їхні правонаступники у разі заміни стягувача у виконавчому провадженні, а також теплогенеруючі організації, а боржниками - підприємства, що виробляють теплову енергію, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, та підприємства централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення. 
Відповідно до частини шостої статті 35 Закону України «Про виконавче провадження» у випадку, передбаченому пунктом 10 частини 1 статті 34 цього Закону, виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій до виключення боржника з реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» .
Верховний Суд у постанові від 20.01.2022 року у справі №905/782/20 зазначив, що метою внесення змін до Закону України «Про виконавче провадження», зокрема шляхом його доповнення пунктом 10 частини 1 статті 34 є створення механізму втілення та забезпечення належного виконання положень Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних, теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», оскільки ця норма була первісно передбачена Прикінцевими та перехідними положеннями Закону та нерозривно пов`язана зі створенням правового механізму у виконавчому провадженні з виконання судових рішень на забезпечення проведення взаєморозрахунків, укладення та виконання угод про реструктуризацію, списання боргу, передбаченого цим Законом. Тому, вона не може застосовуватися та тлумачитися ширше, ніж головна частина цього закону, оскільки вона є допоміжним механізмом для реалізації самого Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії».
Закон №1730-VIII визначає комплекс заходів, спрямованих на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії.
З наведеного випливає, що внесення вищевказаних змін до Закону України «Про виконавче провадження» не може тлумачитися без врахування положень Закону №1730-VIII.
Таким чином, підставою для зупинення виконавчих дій в порядку пункту 10 частини 1 статті 34 Закону України «Про виконавче провадження», крім включення (за кожним кредитором, який є стягувачем у відповідному виконавчому провадженні) боржника до реєстру теплопостачальних, теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії, обов`язковою також є наявність одночасно всіх умов, передбачених зазначеними нормами.
Положення п.10 ч.1 ст.34, ст.35 Закону України «Про виконавче провадження» передбачають необхідні підстави для зупинення виконавчого провадження, а саме: 
- включення (за кожним кредитором, який є стягувачем у відповідному виконавчому провадженні) підприємств, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), до реєстру підприємств що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення»;
- з виконавчих проваджень, стягувачами за якими є Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», її дочірня компанія «Газ України», публічне акціонерне товариство «Укртрансгаз», оператор газотранспортної системи, оператори газорозподільних систем;
- боржниками є підприємства, що виробляють теплову енергію, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, та підприємства централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення.
Як вбачається із матеріалів справи та не заперечується сторонами, КП «Нововолинськтеплокомуненерго» Нововолинської міської ради включено до Реєстру наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 21.12.2021 року №347. Однак, додана копія наказу не дає можливості встановити кредитора та суму заборгованості, за якою боржника включено до вказаного Реєстру. 
При цьому, колегія суддів звертає увагу, що для зупинення виконавчого провадження на підставі саме п.10 ч.1 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження» має бути дотримано також: включення боржника КП «Нововолинськтеплокомуненерго» Нововолинської міської Реєстру за кредитором (стягувачем) - ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг», проте матеріали справи не містять зазначених доказів. 
Крім того, у ВП №80835178 стягувачем є ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг», яке не входить до переліку стягувачів, встановлених п.10 ч.1 ст.34 Закону «Про виконавче провадження».
Колегія суддів дійшла висновку, що за обставин відсутності усіх умов, передбачених п.10.ч.1 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження» у державного виконавця були відсутні підстави для зупинення ВП №80835178.
З огляду на вищевказане, постанова від 28.05.2026 року головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Грицені Г.Г., винесена при примусовому виконанні наказу про примусове виконання рішення №903/357/25-1 від 09.07.2025 року про зупинення вчинення виконавчих дій підлягає скасуванню, що не було враховано судом першої інстанції.
Колегія суддів також зауважує, що відповідно до ч.5 ст.35 Закону України «Про виконавче провадження» після усунення обставин, що стали підставою для зупинення вчинення виконавчих дій, виконавець не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли йому стало про це відомо, зобов`язаний продовжити примусове виконання рішення у порядку, встановленому цим Законом, про що виносить відповідну постанову.
Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвалу Господарського суду Волинської області від 16.06.2026 року у справі №903/357/25 належить скасувати та ухвалити нове рішення, яким частково задовольнити скаргу ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» на дії (бездіяльність) державного виконавця, що полягають у винесенні постанови про зупинення вчинення виконавчих дій від 28.05.2026 року ВП №80835178.
Дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Грицені Ганни Геннадіївни, що полягають у винесенні постанови про зупинення вчинення виконавчих дій від 28.05.2026 ВП №80835178 на підставі п.10 ч.1 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають визнанню неправомірними, а постанова про зупинення вчинення виконавчих дій від 28.05.2026 року ВП №80835178, підлягає скасуванню.
Однак, скарга ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» на дії (бездіяльність) державного виконавця в частині вимог про зобов`язання головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Гриценю Ганну Геннадіївну продовжити примусове виконання рішення суду по справі №903/357/25, відповідно до наказу про примусове виконання рішення від 09.07.2025 року у справі №903/357/25-1, виданого Господарським судом Волинської області задоволенню не підлягає, оскільки в силу вимог закону державний виконавець зобов`язаний продовжити вчинення виконавчих дій.
З урахуванням усього вищевикладеного та встановлених фактичних обставин справи, зважаючи на повноваження та законодавчо визначені механізми, які мають бути застосовані в процесі судового розгляду у господарських справах, доводи скаржника, наведені ним в апеляційній скарзі є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження, а тому колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для задоволення апеляційної скарги позивача.
З мотивів зазначених вище, колегія суддів вважає, що наявні всі підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду першої інстанції з підстав ст.277 ГПК України через неправильне застосування норм процесуального права та невідповідність обставинам справи висновків, викладених в ухвалі, що призвело до постановлення незаконного судового рішення.
Керуючись ст.ст.34, 86, 232, 233, 240, 275, 276, 277, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» на ухвалу Господарського суду Волинської області від 16.06.2026 року у справі №903/357/25 задовольнити.
2. Ухвалу Господарського суду Волинської області від 16.06.2026 року у справі №903/357/25 скасувати.
3. Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» на дії (бездіяльність) державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Грицені Ганни Геннадіївни, що полягають у винесенні постанови про зупинення вчинення виконавчих дій від 28.05.2026 року ВП №80835178 на підставі п.10 ч.1 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження» задовольнити частково.
4. Визнати дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Грицені Ганни Геннадіївни, що полягають у винесенні постанови про зупинення вчинення виконавчих дій від 28.05.2026 ВП № 80835178 на підставі п.10 ч.1 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження» - неправомірними.
5. Скасувати постанову про зупинення вчинення виконавчих дій від 28.05.2026 року ВП №80835178, що була винесена на підставі п.10 ч.1 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження».
6. У решті скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» на дії (бездіяльність) державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Грицені Ганни Геннадіївни залишити без задоволення.
7. Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.286-291 Господарського процесуального кодексу України.
8. Матеріали справи №903/357/25 повернути до Господарського суду Волинської області.

Повний текст постанови складений "22" липня 2026 р.

Головуючий суддя Мамченко Ю.А. 

Суддя   Кульчій І.М. 

Суддя   Хабарова М.В.