ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Володимира Винниченка 1, м. Дніпро, 49605
E-mail: inbox@dp.arbitr.gov.ua, тел. (056) 377-18-49, fax (056) 377-38-63

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.08.2026 | м. Дніпро | Справа № 904/9/26

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Панна С.П., при секретарі судового засідання Козуниці К.Е., розглянувши матеріали справи
за позовом Керівника Криворізької центральної окружної прокуратури, 50074, м. Кривий Ріг, вул. Книжна, 1А, код ЄДРПОУ/умовний код: 0290993829 в інтересах держави в особі Криворізької міської ради, 50101, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, пл. Молодіжна, 1, код ЄДРПОУ 33874388
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАРОС ГРУП", 40000, Сумська обл., м.Суми, майдан Незалежності, буд.3/1, код ЄДРПОУ 40769647
про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі 1 290 314,91грн.

Представники сторін:
від прокуратури: Щербина Сергій Олександрович, посвідчення №082806 від 06.10.2025р.
від позивача: не з`явився
від відповідача: Цуканов Валерій Валерійович, ордер № 1079673 від 28.01.2026р. 

СУТЬ СПОРУ:

Керівник Криворізької центральної окружної прокуратури звернувся в інтересах держави в особі Криворізької міської ради до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАРОС ГРУП" про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі 1 318 762,53грн. за користування земельною ділянкою комунальної форми власності 1211000000:06:054:0070 площею 0,2732 га, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, мікрорайон Сонячний, 1.
Судові витрати по сплаті судового збору просить покласти на відповідача.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ТАРОС ГРУП», як фактичний користувач земельною ділянкою 1211000000:06:054:0070 площею 0,2732 га з 27.06.2023 до цього часу, зберігає кошти, не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою в повному обсязі, виходячи із дійсної категорії земельної ділянки, тим самим збільшує вартість власного майна та протиправно позбавляє територіальну громаду міста Кривого Рогу в особі Криворізької міської ради права на отримання доходу у вигляді орендної плати, грубо порушує права територіальної громади у сфері дотримання законного порядку платного користування земельними ділянками комунальної власності, належної реєстрації такого права, дотримання рівності усіх перед законом.
Ухвалою суду від 09.01.2026р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 06.02.2026 о 10:00год.
Разом з позовною заявою Керівником Криворізької центральної окружної прокуратури подано заяву про забезпечення позову, в якій заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом: накласти арешт в межах ціни позову на нерухоме майно, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю "ТАРОС ГРУП" (код ЄДРПОУ 40769647, місцезнаходження: 40000, Сумська обл., м.Суми, майдан Незалежності, буд.3/1), а саме: будівлі та споруди автозаправочної станції, що розташована за адерсою: м.Кривий Ріг, мікрорайон Сонячний, 1, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 482019312110.
Ухвалою суду від 09.01.2026р. заяву Керівника Криворізької центральної окружної прокуратури задоволено у повному обсязі.
06.02.2026р. до суду через систему "Електронний суд" від представника відповідача надійшла заява.
Ухвалою суду від 06.02.2026р. відкладено підготовче засідання по справі на 27.02.2026р. о 10:30год.
24.02.2026р. до суду через систему "Електронний суд" від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що Криворізька міська рада не зверталась до ТОВ «Тарос Груп» з пропозицією зміни цільового призначення земельної ділянки, внесення змін до діючого договору оренди землі, натомість Криворізька міська рада через представника прокурора намагається стягнути з другої сторони договору оренди - ТОВ «Тарос Груп» платежі, не обумовлені договором оренди при належному виконанні договору з боку ТОВ «Тарос Груп». Будь-яке з рішень судів, на які посилається прокурор не стосується ТОВ «Тарос Груп» та земельної ділянки 1211000000:06:054:0070. Таким чином, преюдиційні висновки у цій справі не можуть бути застосовані.
25.02.2026р. до суду через систему "Електронний суд" від представника прокуратури надійшли додаткові пояснення.
27.02.2026р. до суду через систему "Електронний суд" від представника прокуратури надійшла відповідь на відзив, де вказує, що 18.02.2026 між Криворізькою міською радою та ТОВ «ТАРОС ГРУП» укладено угоду про внесення змін до діючого договору оренди земельної ділянки №32026005 від 18.02.2026 (копію додано до додаткових пояснень, поданих прокурором), згідно з якою внесено зміни до п.1, 15 договору оренди земельної ділянки №2023446 від 27.06.2023, а саме змінено категорію та цільове призначення земельної ділянки з « 03.07 Для будівництва та обслуговування будівель торгівлі» на « 12.11. «Для розміщення та експлуатації об`єктів дорожнього сервісу». Такими діями позивач та відповідач фактично визнали обґрунтованість доводів прокурора про укладення договору оренди земельної ділянки №2023446 від 27.06.2023 (у первинній редакції) з порушенням вимог законодавства під час визначення категорії та цільового призначення земельної ділянки з кадастровим номером 1211000000:06:054:0070 площею 0,2732 га. 
У зв`язку з находженням судді Панни С.П. на підготовці для підтримання кваліфікації суддів місцевих господарських судів з 23.02.2026р. по 27.02.2026р. судове засідання не відбулося.
Ухвалою суду від 27.02.2026р. призначено підготовче засідання по справі на 06.03.2026р. о 10:30год.
У судове засідання з`явився представник прокуратури та відповідача, представник позивача не з`явився, про місце, день та час судового засідання був належним чином повідомлений.
Ухвалою суду від 06.03.2026р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 30.03.2026 о 12:30год.
27.03.2026р. до суду через систему "Електронний суд" від представника відповідача надійшли додаткові пояснення.
30.03.2026р. до суду через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшла заява, в якій просить розгляд справи проводити без участі представника Криворізької міської ради.
У судове засідання з`явився представник прокуратури та відповідача, представник позивача не з`явився, про місце, день та час судового засідання був належним чином повідомлений.
Ухвалою суду від 30.03.2026р. відкладено розгляд справи по суті на 24.04.2026р. о 11:30год.
У судове засідання з`явився представник прокуратури та відповідача, представник позивача не з`явився, про місце, день та час судового засідання був належним чином повідомлений.
Ухвалою суду від 24.04.2026р. відкладено розгляд справи по суті на 29.04.2026р. о 14:00год.
У судове засідання з`явився представник прокуратури та відповідача, представник позивача не з`явився, про місце, день та час судового засідання був належним чином повідомлений.
Ухвалою суду від 29.04.2026р. вирішено повернутись зі стадії розгляду справи №904/9/26 по суті на стадію підготовчого провадження. Продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, до 03.06.2026 року та призначено підготовче засідання по справі на 25.05.2025р. о 11:00год.
Ухвалою суду від 29.04.2026р. зобов`язано Головне управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області надати інформацію щодо розміру сплачених ТОВ «ТАРОС ГРУП» (код ЄДРПОУ 40769647) сум орендної плати за період з 27.06.2023р. по 31.07.2025р. за земельну ділянку площею 0,2732 га з кадастровим номером 1211000000:06:054:0070, яка знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, мікрорайон Сонячний, буд. 1 відповідно до Договору оренди земельної ділянки №2023446 від 27.06.2023р.
15.05.2026р. до суду через систему "Електронний суд" від представника прокуратури надійшли додаткові пояснення.
18.05.2026р. до суду від ГУ ДПС у Дніпропетровській області надійшла відповідь на виконання ухвали.
25.05.2026р. до суду через систему "Електронний суд" від представника прокуратури надійшла заява про надання уточнюючого запиту до ГУ ДПС у Дніпропетровській області.
У судове засідання з`явився представник прокуратури та відповідача, представник позивача не з`явився, про місце, день та час судового засідання був належним чином повідомлений.
Під час судового засідання представником прокуратури заявлено клопотання про продовження строку підготовчого провадження.
Ухвалою суду від 25.05.2026р. відкладено підготовче засідання по справі на 22.06.2026р. о 14:00год.
22.06.2026р. до суду через систему "Електронний суд" від представника прокуратури надійшла заява про зменшення позовних вимог.
У судове засідання з`явився представник прокуратури та відповідача, представник позивача не з`явився, про місце, день та час судового засідання був належним чином повідомлений.
Ухвалою суду від 22.06.2026р. відкладено підготовче засідання по справі на 23.07.2026р. о 12:00год.
У судове засідання з`явився представник прокуратури та відповідача, представник позивача не з`явився, про місце, день та час судового засідання був належним чином повідомлений.
Ухвалою суду від 23.07.2026р. закрито підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 25.08.2026 о 15:30год.
25.08.2026р. до суду через систему "Електронний суд" від представника відповідача надійшли додаткові пояснення у справі.
У судове засідання з`явився представник прокуратури та відповідача, представник позивача не з`явився, про місце, день та час судового засідання був належним чином повідомлений. Оголошено вступну та резолютивну частини рішення.
Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті
ВСТАНОВИВ:

Встановлено, що з 20.03.2017 по теперішній час ТОВ «Тарос груп» на праві приватної власності володіє нерухомим майном (будівлею автозаправочної станції) за адресою: м. Кривий Ріг, мкр. Сонячний, 1. 
Право власності до відповідача перейшло на підставі акту прийому-передачі від 20.03.2017, укладений між ТОВ «АССАГАЙ» та ТОВ «Тарос груп».
Відповідно до акту прийому-передачі від 20 березня 2017 р. № 1440, 1441 ТОВ «АССАГАЙ» передав нерухоме майно - будівлі та споруди автозаправочної станції, що знаходяться за адресою: м. Кривий Ріг, мікрорайон Сонячний, будинок 1, в якості внеску в статутний капітал ТОВ «ТАРОС ГРУП».
Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (індексний номер витягу: 83115959, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 482019312110, номер запису про право власності 19572731) ТОВ «ТАРОС ГРУП» належить будівлі та споруди автозаправочної станції загальною площею 73,6 кв.м., що знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, мікрорайон Сонячний, будинок 1. 
Вказане нерухоме майно знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером 1211000000:06:054:0070 площею 0,2732 га. 
Власник вказаного нерухомого майна – ТОВ «Тарос груп» користується вказаною земельною ділянкою на підставі договору оренди земельної ділянки №2023446 від 27.06.2023 року зі строком дії до 24.06.2026 року.
Таким чином, ТОВ «ТАРОС ГРУП» користується тільки однією земельною ділянкою на території Саксаганського району м. Кривого Рогу.
Згідно з договором оренди №2023446 від 27.06.2023 категорія земельної ділянки 1211000000:06:054:0070 площею 0,2732 га – землі житлової та громадської забудови, цільове призначення « 03.07 Для будівництва та обслуговування будівель торгівлі». За користування земельною ділянкою вноситься орендна плата у розмірі 1,2% згідно з рішенням Криворізької міської ради №506 від 26.05.2021 «Про встановлення ставок плати за землю та пільг щодо земельного податку на території м. Кривого Рогу».
Згідно з рішенням Криворізької міської ради №2015 від 27.06.2023 ставка орендної плати з 01.01.2024 для земель з цільовим призначенням « 03.07 Для будівництва та обслуговування будівель торгівлі» становить 0,9%. 
Відповідно до ст. 67, 71 ЗК України, ст. 1 Закону України «Про автомобільні дороги» автозаправні станції є об`єктами дорожнього сервісу та можуть знаходитися виключно на землях транспорту з цільовим призначенням « 12.11. «Для розміщення та експлуатації об`єктів дорожнього сервісу». 
При цьому згідно з рішенням Криворізької міської ради №506 від 26.05.2021 «Про встановлення ставок плати за землю та пільг щодо земельного податку на території м. Кривого Рогу» ставка орендної плати для земель транспорту всіх цільових призначень, зокрема з цільовим призначенням « 12.11. «Для розміщення та експлуатації об`єктів дорожнього сервісу» становить 3%.
Отже, внаслідок незаконного визначення категорії земельної ділянки з кадастровим номером 1211000000:06:054:0070 площею 0,2732 га занижено ставку орендної плати у 3 рази.
Таким чином, ТОВ «ТАРОС ГРУП», як фактичний користувач земельною ділянкою 1211000000:06:054:0070 площею 0,2732 га з 27.06.2023 до цього часу, зберігає кошти, не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою в повному обсязі, виходячи із дійсної категорії земельної ділянки, тим самим збільшує вартість власного майна та протиправно позбавляє територіальну громаду міста Кривого Рогу в особі Криворізької міської ради права на отримання доходу у вигляді орендної плати, грубо порушує права територіальної громади у сфері дотримання законного порядку платного користування земельними ділянками комунальної власності, належної реєстрації такого права, дотримання рівності усіх перед законом.
Як зазначає прокурор, відповідач не вносить плату за землю в повному обсязі з моменту укладання договору оренди від 27.06.2023 та безпідставно зберіг грошові кошти за користування земельною ділянкою у період з 27.06.2023 по 31.07.2025 на загальну суму 1 290 314,91грн. ( з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог).
Таким чином, ефективним способом захисту є стягнення безпідставно збережених коштів в розмірі, визначеному відповідно до належної ставки орендної плати, що і є предметом розгляду у даній справі.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч.1 ст.15 Цивільного кодексу України). 
Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ч.2 ст.15 Цивільного кодексу України). 
Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст.16 Цивільного кодексу України). 
Згідно вимог ч.1 ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. 
Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном. (ч.1 ст. 319 Цивільного кодексу України). 
Згідно з приписами ст.373 Цивільного кодексу України, право власності на землю (земельну ділянку) набувається та здійснюється відповідно до закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. (ч.1 ст.321 Цивільного кодексу України). 
Відповідно до ч.1 ст.317 Цивільного кодексу України власникові належать право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. 
Відповідно до положень статті 80 Земельного кодексу України (надалі ЗК України), суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування. Згідно зі статтею 206 ЗК України, використання землі в Україні є платним. 
Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. 
Для цих цілей Податковий кодекс України (надалі - ПК України) визначає, що платою за землю є обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.
Стаття 96 ЗК України також визначає обов`язок землекористувачів своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.
У статті 13 Закону України "Про оренду землі" вказано, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Істотними умовами договору оренди землі є, зокрема орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату (ч. 1 ст. 15 Закону України "Про оренду землі").
Відповідно до частин першої та другої статті 21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.
Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.06.2024 у справі № 914/2848/22 зазначила, що нормативне регулювання визначення розміру орендної плати за оренду земельних ділянок державної або комунальної власності відбувається за імперативно встановленою формулою множення нормативної грошової оцінки на коефіцієнт, який погоджується сторонами в договорі, але у законодавчо встановлених межах.
Згідно з пунктом 289.1 статті 289 ПК України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства.
Базою оподаткування землі в Україні є нормативна грошова оцінка земельної ділянки з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого ПК України, та площа земельної ділянки, нормативну грошову оцінку якої не проведено (пп. 271.1.1, пп. 271.1.2 п. 271.1 ст. 271 ПК України).
Згідно з частинами першою та третьою статті 19 ЗК України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії:
а) землі сільськогосподарського призначення;
б) землі житлової та громадської забудови;
в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення;
г) землі оздоровчого призначення;
ґ) землі рекреаційного призначення;
д) землі історико-культурного призначення;
е) землі лісогосподарського призначення;
є) землі водного фонду;
ж) землі промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення.
Земельна ділянка, яка за основним цільовим призначенням належить до відповідної категорії земель, відноситься в порядку, визначеному цим Кодексом, до певного виду цільового призначення, що характеризує конкретний напрям її використання та її правовий режим.
Відповідно до статті 38 ЗК України до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об`єктів загального користування.
Частиною першою статті 67 ЗК України встановлено, що до земель транспорту належать землі, надані підприємствам, установам та організаціям залізничного, автомобільного транспорту і дорожнього господарства, морського, річкового, авіаційного, трубопровідного транспорту та міського електротранспорту для виконання покладених на них завдань щодо експлуатації, ремонту і розвитку об`єктів транспорту.
До земель автомобільного транспорту належать землі під спорудами та устаткуванням енергетичного, гаражного і паливо-роздавального господарства, автовокзалами, автостанціями, лінійними виробничими спорудами, службово-технічними будівлями, станціями технічного обслуговування, автозаправними станціями, автотранспортними, транспортно-експедиційними підприємствами, авторемонтними заводами, базами, вантажними дворами, майданчиками контейнерними та для перечеплення, службовими та культурно-побутовими будівлями й іншими об`єктами, що забезпечують роботу автомобільного транспорту (ч. 1 ст. 71 ЗК України).
При цьому розміщення автозаправних станцій та автомобільних газозаправних пунктів може здійснюватися лише на земельних ділянках із цільовим призначенням "землі автомобільного транспорту". Таких висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 08.05.2018 у справі № 521/4789/17, від 04.02.2020 у справі № 915/47/17, від 07.09.2022 у справі № 620/6024/20.
Також Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у постанові від 17.04.2025 у справі № 904/186/23 виснував, що автозаправна станція у законний спосіб не може бути розміщена на земельній ділянці з будь-яким іншим цільовим призначенням, ніж землі автомобільного транспорту, зокрема і з визначеним оспорюваним пунктом рішення міської ради для будівництва та обслуговування будівель торгівлі категорії "землі житлової та громадської забудови".
За загальним правилом статті 20 ЗК України встановлення та зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється рішенням відповідного органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування або власника земельної ділянки приватної власності. Сторони договору не вправі встановлювати чи змінювати категорію цільового призначення земельної ділянки договором, зокрема договором оренди землі.
Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 17.04.2025 у справі № 904/186/23.
Також у вказаній постанові щодо недоотримання міським бюджетом орендної плати через оспорюваний п. 1.14.1 рішення Криворізької міської ради № 85 від 23.12.2020 "Про внесення змін до раніше ухвалених рішень міської ради", у зв`язку з яким фактично безпідставно вдвічі зменшено ставку орендної плати (зі ставки орендної плати 2,5% за використання земель транспорту на ставку 0,9% за землі житлової та громадської забудови у 2021 році та зі ставки 3% на ставку 1,2% у 2022 році), суд послався на п. 154 постанови Великої Палати Верховного Суду від 01.03.2023 у справі № 522/22473/15-ц та вказав, що належним способом захисту буде звернення до суду (в тому числі прокурором з визначенням в якості органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах) з позовом до орендаря з вимогою про сплату недоплаченої (недоотриманої) суми орендної плати в розмірі, визначеному відповідно до належної ставки орендної плати.
Із наданих прокурором доказів убачається, що земельна ділянка, на якій розташована автозаправна станція, віднесена не до земель транспорту, а до земель житлової та громадської забудови. Таке цільове призначення не узгоджується з фактичним використанням земельної ділянки та не відповідає вимогам земельного законодавства.
Водночас використання земельної ділянки із зазначеним видом цільового призначення для експлуатації автозаправної станції суперечить її правовому режиму та фактично не відповідає категорії земель житлової та громадської забудови.
Зважаючи на те, що розміщення автозаправних станцій та автомобільних газозаправних пунктів може здійснюватися виключно на земельних ділянках, віднесених до категорії земель транспорту із цільовим призначенням 12.11 - для розміщення та експлуатації об`єктів дорожнього сервісу, в силу вимог статей 67, 71 ЗК України, статті 1 Закону України "Про автомобільні дороги" спірна земельна ділянка відноситься до земель автомобільного транспорту.
Згідно зі ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Частиною 3 ст. 1212 Цивільного кодексу України встановлено, що положення глави 83 «Набуття, збереження майна без достатньої правової підстави» Цивільного кодексу України застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.
Зобов`язання повернути безпідставно набуте майно виникає в особи безпосередньо з норми статті 1212 ЦК України на підставі факту набуття нею майна (коштів) без достатньої правової підстави або факту відпадіння підстави набуття цього майна (коштів) згодом. Виконати таке зобов`язання особа повинна відразу після того, як безпідставно отримала майно або як підстава такого отримання відпала.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.02.2024 у справі № 910/3831/22.
Отже, єдиною можливою назвою плати за землю для орендаря законодавець призначає орендну плату (незалежно від правових підстав користування землею, зокрема, наявності договору) (п.287.1. статті 287 ПК України),
Згідно з пунктом 289.1 статті 289 ПК України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства.
ГУ ДПС у Дніпропетровській області листом №17911/5/04-36-04-05-11 від 14.05.2026 повідомило, що ТОВ «ТАРОС ГРУП» за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 1211000000:06:054:0070 сплачено орендної плати за землю з 27.06.2023 по 31.12.2023 у розмірі 170 026,42грн., у 2024 році (з 01.01.2025 по 31.12.2024) – 227 867,76грн. у 2025 році (з 01.01.2025 по 31.07.2025) – 42 461,51грн. (а.с.178-179, Т.2).
Рішенням Криворізької міської ради від 26.05.2021 № 506 "Про встановлення ставок плати за землю та пільг із земельного податку на території м. Кривого Рогу", яке набуло чинності 01.01.2022, ставка орендної плати за користування земельними ділянками з кодом цільового призначення 03.07 - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі станом на момент укладання договору оренди земельної ділянки № 2022459 від 12.12.2022 складала 1,2%, ставка орендної плати за користування земельними ділянками з кодом цільового призначення 12.11 - для розміщення та експлуатації об`єктів дорожнього сервісу складала та на теперішній час складає 3,0%.
Рішенням Криворізької міської ради від 27.06.2023 № 2015 "Про внесення змін до рішення міської ради від 26.05.2021 № 506 "Про встановлення ставок плати за землю та пільг із земельного податку на території м. Кривого Рогу", яке набуло чинності 01.01.2024, зокрема змінено ставку орендної плати за користування земельними ділянками з кодом цільового призначення 03.07 - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі з 1,2% на 0,9%.
Розмір річної орендної плати за земельні ділянки вираховується на підставі даних витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, помножених на значення ставки орендної плати, розмір якої визначається відповідним рішенням Криворізької міської ради.
Відповідно до Методики нормативної грошової оцінки земельних ділянок, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.2021 № 1147 (далі - Методика), нормативна грошова оцінка земельної ділянки визначається шляхом множення площі земельної ділянки на норматив капіталізованого рентного доходу та систему коригуючих коефіцієнтів, серед яких одним із визначальних є коефіцієнт, що враховує цільове призначення земельної ділянки (Кцп).
Згідно з додатком 8 до Методики для земельних ділянок із кодом виду цільового призначення 03.07 - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі та 12.11 - для розміщення та експлуатації об`єктів дорожнього сервісу значення коефіцієнта Кцп становить 2,5.
Листом № 2877/299-25 від 30.10.2025р. Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області повідомило про те, що на підставі рішення Криворізької міської ради від 26.05.2021 № 523 затверджена "Технічна документація з нормативної грошової оцінки земель м. Кривого Рогу", яка розроблена у 2020 році Державним підприємством УДНДІПМ "Діпромісто" ім. Ю.М. Білоконя згідно з вимогами "Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів", затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.12.2016 № 489 (а.с.35, Т.1). 
Згідно з Додатком 1 до Порядку № 489 коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (КФ) для земельних ділянок за цільовим призначенням 12.11 (розміщення та експлуатації об`єктів дорожнього сервісу), дорівнює 2,5; коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (КФ) для земельних ділянок за цільовим призначенням 03.07 (будівництво та обслуговування будівель торгівлі), дорівнює 2,5. 
Отже, нормативна грошова оцінка земельної ділянки (у даному випадку за кадастровим номером 1211000000:06:054:0070 площею 0,2732 га) за кодом виду цільового призначення 12.11 та 03.07 буде однаковою.
Згідно з витягом із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 30.10.2025 нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 1211000000:06:054:0070 становить 30 198 189,32грн. (а.с. 36, Т.1).
Розмір річної орендної плати за земельні ділянки вираховується на підставі даних витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, помножених на значення ставки орендної плати, розмір якої визначається відповідним рішенням Криворізької міської ради. Місячний розмір орендної плати визначається шляхом ділення річної орендної плати на 12, що відповідає кількості місяців у році.
Отже, розмір орендної плати за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 1211000000:06:054:0070 з 27.06.2023 по 30.06.2023 повинен становити 8 551,19грн. (25 653 561,96 грн. х 3% /12 міс. / 30 днів * 4 дні = 8 551,19грн.).
В основу розрахунку покладено: нормативну грошову оцінку спірної земельної ділянки у 2023 році - 25 653 561,96грн.; ставку орендної плати за землю від нормативної грошової оцінки земель міста згідно з рішенням Криворізької міської ради №506 - 3,0%; кількість місяців у році - 12; кількість днів у червні 2023 – 30; кількість днів за період користування земельною ділянкою 27.06.2023 по 30.06.2023 – 4 дні.
Розмір орендної плати за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 1211000000:06:054:0070 з 01.07.2023 по 31.12.2023 повинен становити 384 803,43грн. (25 653 561,96 грн. х 3% /12 міс. * 6 місяців = 384 803,43 грн.).
В основу розрахунку покладено: нормативну грошову оцінку спірної земельної ділянки у 2023 році - 25 653 561,96грн.; ставку орендної плати за землю від нормативної грошової оцінки земель міста згідно з рішенням Криворізької міської ради №506 - 3,0%; кількість місяців у році - 12; кількість місяців, протягом яких відповідач користувався земельною ділянкою у 2023 році - 6.
Отже, за період з 27.06.2023 по 31.12.2023 відповідач повинен був сплатити грошові кошти у розмірі 393 354,62грн.
З урахуванням здійсненої відповідачем за період з 27.06.2023 по 31.12.2023 оплати у розмірі 170 026,42грн., сума недоплачених коштів за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 1211000000:06:054:0070 становить 223 328,2грн. 
Розмір орендної плати за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 1211000000:06:054:0070 за 2024 рік повинен становити 808 847,67грн. (26 961 588,92 грн. х 3%).
В основу розрахунку покладено: нормативну грошову оцінку спірної земельної ділянки у 2024 році - 26 961 588,92грн.; ставку орендної плати за землю від нормативної грошової оцінки земель міста згідно з рішенням Криворізької міської ради №506 - 3,0%.
З урахуванням здійсненої відповідачем за 2024 рік оплати у розмірі 227 867,76грн., сума недоплачених коштів за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 1211000000:06:054:0070 становить 580 979,91грн.
Розмір орендної плати за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 1211000000:06:054:0070 за період з 01.01.2025 по 31.07.2025 повинен становити 528 468,31грн. (30 198 189,32грн. х 3%/12міс.*7міс. = 528 468,31 грн.).
В основу розрахунку покладено: нормативну грошову оцінку спірної земельної ділянки у 2025 році - 30 198 189,32грн.; ставку орендної плати за землю від нормативної грошової оцінки земель міста згідно з рішенням Криворізької міської ради №506 - 3,0%; кількість місяців у році - 12; кількість місяців, протягом яких відповідач користувався земельною ділянкою до передачі АЗС в управління ПП «Укрпалетсистем» у 2025 році - 7.
З урахуванням здійсненої відповідачем за 2025 рік оплати у розмірі 271 775,84грн., сума недоплачених коштів за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 1211000000:06:054:0070 становить 486 006,80грн.
Відтак сума недоплачених коштів за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 1211000000:06:054:0070 за період з 27.06.2023 по 31.07.2025 включно становить 1 290 314,91грн. (223 328,20 +580 979,91 + 486 006,80=1 290 314,91грн.).
Суд зазначає, що доводи відповідача про те, що Криворізька міська рада не зверталася до ТОВ «Тарос груп» з пропозицією про внесення змін до договору, а цільове призначення земельної ділянки не змінено не беруться судом до уваги. 
Так, ТОВ «Тарос груп» розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі зміною цільового призначення, який затверджено рішенням Криворізької міської ради №4225 від 24.12.2025. 
В подальшому 18.02.2026 між Криворізькою міською радою та ТОВ «ТАРОС ГРУП» укладено угоду про внесення змін до діючого договору оренди земельної ділянки №32026005 від 18.02.2026 (копію додано до додаткових пояснень, поданих прокурором), згідно з якою внесено зміни до п.1, 15 договору оренди земельної ділянки №2023446 від 27.06.2023, а саме змінено категорію та цільове призначення земельної ділянки з « 03.07 Для будівництва та обслуговування будівель торгівлі» на « 12.11. «Для розміщення та експлуатації об`єктів дорожнього сервісу». 
Такими діями позивач та відповідач фактично визнали обґрунтованість доводів прокурора про укладення договору оренди земельної ділянки №2023446 від 27.06.2023 (у первинній редакції) з порушенням вимог законодавства під час визначення категорії та цільового призначення земельної ділянки з кадастровим номером 1211000000:06:054:0070 площею 0,2732 га.
Безпідставними є доводи відповідача про необхідність залучення органів Держгеокадастру до участі у даній справі як позивачів, оскільки Держгеокадастр не є власником земель комунальної форми власності та отримувачем коштів за користування такою земельною ділянкою.
Згідно з пп. 42-1 пункту 4 Положення Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань звертається до суду з позовами про визнання недійсними угод, укладених із порушенням встановленого законом порядку купівлі-продажу, ренти, дарування, застави, обміну земельних ділянок державної, комунальної власності. 
Враховуючи наведене, Держгеокадастр не є уповноваженим органом щодо стягнення безпідставно збережених коштів до міських бюджетів територіальних громад, а повноваження щодо звернення із позовами про визнання недійсними угод не стосуються договорів оренди. 
Таким чином, Держгеокадастр та його територіальні органи не уповноважені оскаржувати договору оренди та взагалі не мають відношення до стягнення безпідставно збережених коштів до міських бюджетів територіальних громад.
З врахуванням вище викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.
Статтею 129 Конституції України визначено принципи рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, як одні з основних засад судочинства.
Отже, будь-яке рішення господарського суду повинно прийматися з дотриманням цих принципів, які виражені також у статтях Господарського процесуального кодексу України.
Згідно статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).
За частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.
Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).
Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у сторони ті чи інші докази.
Європейський суд з прав людини у справі "Мантованеллі" проти Франції звернув увагу суду на те, що одним із складників справедливого судового розгляду у розумінні ст.6 Конвенції “Про захист прав людини і основоположних свобод” є право на змагальне провадження.
На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Отже, встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.
Щодо наявності підстав для представництва інтересів держави в суді прокурором суд зазначає таке.
Згідно зі статтею 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Закон України «Про прокуратуру» визначає правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України.
Як передбачено частиною третьою статті 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною 4 цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом 4 цієї частини.
Згідно з частиною четвертою статті 23 Закону України «Про прокуратуру» наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.
Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.
Так, відповідно до частин третьої п`ятої статті 53 Господарського процесуального кодексу України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.
Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.
В обґрунтування підстав представництва прокурора в суді, прокурор, посилаючись на статтю 23 Закону України «Про прокуратуру», зазначає про ненадходження коштів від орендної плати за спірну земельну ділянку до місцевого бюджету, що порушує визначальні матеріальні потреби суспільства, територіальної громади м. Кривого Рогу, як носія єдиного джерела влади в Україні, тобто порушуються інтереси держави в цілому, оскільки ослаблюються економічні основи місцевого самоврядування, що призводить до неможливості забезпечення виконання відповідних програм розвитку.
У розумінні положень статей 73, 76, 77 ГПК України прокурор, звертаючись з позовом у справі, повинен навести причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом і які є підставами для звернення прокурора до суду, довести належними та допустимими доказами обставини здійснення ним повідомлення на адресу відповідного суб`єкта владних повноважень про звернення до суду від його імені, а також надати докази того, що суб`єкт владних повноважень не здійснює або здійснює неналежним чином захист інтересів держави.
Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для їхнього захисту, але не подав відповідний позов у розумний строк. Прокурор, звертаючись до суду, повинен обґрунтувати бездіяльність компетентного органу. Для встановлення того, які дії вчинить останній, прокурор до нього звертається до подання позову у порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», фактично надаючи цьому органу можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом перевірки виявлених прокурором фактів порушення законодавства, а також вчинення дій для виправлення цих порушень, зокрема подання позову чи повідомлення прокурора про відсутність порушень, які вимагають звернення до суду .
Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або мало стати відомо про можливе порушення інтересів держави, є бездіяльністю відповідного органу. Розумність вказаного строку визначає суд з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи через можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також з урахуванням таких чинників як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо
Таким чином, прокурору достатньо дотримати порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого не звернення, він повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва у позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі нема, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим (аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі № 912/2385/18).
У даному випадку прокурор, звертаючись до суду, позивачем визначив Криворізьку міську раду.
Право комунальної власності - право територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування. 
Територіальна громада міста Кривого Рогу, відповідно до статті 13 Конституції України, є власником землі та інших природних ресурсів, а користування земельною ділянкою та внесення орендної плати за заниженою ставкою орендної плати порушує інтереси держави у сфері контролю за використанням та охороною земель, ефективного використання земельних ресурсів з максимально вигідним економічним результатом, рівності усіх перед законом.
Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Прокурор зазначає, що фінансова стабільність територіальних громад безпосередньо залежить від системного та повного надходження всіх передбачених законом платежів. Плата за землю – один із основних джерел наповнення бюджету будь-якої громади, і її несплата негативно впливає на загальний баланс надходжень і витрат. Саме за рахунок цих коштів органи місцевого самоврядування мають змогу забезпечувати належне функціонування всіх важливих сфер життєдіяльності міста: підтримувати та розвивати об`єкти соціальної інфраструктури, фінансувати заклади освіти, культури, охорони здоров`я, комунальні служби, а також реалізовувати програми з благоустрою території та покращення якості життя мешканців. 
Особливу актуальність ці надходження набувають в умовах воєнного стану, коли на місцеві бюджети покладається додаткове навантаження, зокрема - допомога внутрішньо переміщеним особам, підтримка сил оборони, ліквідація наслідків обстрілів, забезпечення стабільного функціонування критичної інфраструктури тощо.
Згідно зі ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування.
Від імені Українського народу, відповідно до ч. 1 ст. 13 Основного Закону, права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України та законами України.
Ураховуючи те, що земля як основне національне багатство, що перебуває під особливою охороною держави, є об`єктом права власності Українського народу, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування реалізують права власника від імені народу, в тому числі тоді, коли приймають рішення про розпорядження землями державної чи комунальної власності, правовідносини, пов`язані з використанням земель державної чи комунальної власності, становлять «суспільний», «публічний» інтерес.
Згідно із ч. 2 ст. 5 Конституції України носієм суверенітету і єдиним джерелом влади в Україні є народ. Народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування.
Статтею 324 Цивільного кодексу України передбачено, що від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, встановлених Конституцією України.
З урахуванням ст.ст. 1, 2, 6, 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», орган місцевого самоврядування представляє відповідну територіальну громаду і здійснює від її імені та в її інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Однак первинним суб`єктом місцевого самоврядування, основним носієм його функцій і повноважень є територіальна громада - жителі, об`єднані постійним проживанням у межах села, селища, міста, що є самостійними адміністративно-територіальними одиницями, або добровільне об`єднання жителів кількох сіл, що мають єдиний адміністративний центр.
Відповідно до статті 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» місцеве самоврядування територіальної громади є однією з гарантій держави. Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські рада є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. 
Відповідно до статті 142 Конституції України, статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» матеріальною та фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів. 
Положення статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в України» встановлюють, що територіальним громадам міст належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно. 
Відповідно до ст. 83 Земельного кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів. 
До повноважень міських рад у галузі земельних відносин згідно зі ст.ст. 12, 83, 122 Земельного кодексу України, ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» належить розпорядження землями комунальної власності в межах, визначених Земельним кодексом України.
Виходячи із змісту рішення Конституційного Суду України у справі № 3-рп/99 від 08.04.1999 поняття "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах" означає орган, на який державою покладено обов`язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави. Таким органом, відповідно до статей 6, 7, 13 та 143 Конституції України, може виступати орган державної влади чи місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.
Порушення інтересів держави в даному випадку полягають у недоотримання коштів у розмірі суми орендної плати, що суттєво ослаблює дохідну частину місцевого бюджету та може призвести до неможливості покриття щомісячних (постійних) видатків місцевого бюджету і, як наслідок, до необхідності державного забезпечення збалансування місцевого бюджету. Ненадходження до місцевих бюджетів орендної плати порушує визначальні матеріальні потреби держави, суспільства, територіальних громад, тобто порушуються інтереси держави в цілому, оскільки ослаблюються економічні основи держави, що призводить до неможливості забезпечення виконання відповідних бюджетних видатків.
Криворізька центральна окружна прокуратура листами №59-10599вих-25 від 27.10.2025 (а.с.49-51, Т.1), №59-11881вих-25 від 01.12.2025 (а.с.52-54, Т.1) направлених до Криворізької міської ради повідомляла про виявлені порушення, наявність підстав для вжиття заходів, направлених на стягнення безпідставно збережених коштів з ТОВ «ТАРОС ГРУП» за користування земельною ділянкою за адресою: м. Кривий Ріг, мкр Сонячний, 1.
У відповідь Виконком Криворізької міської ради листом №12/18/6971 від 05.11.2025 (а.с.51-52, Т.1) та №12-54681/21/1362 від 12.12.2025 (а.с.55-56, Т.1) не зазначив про самостійне вжиття заходів, в тому числі шляхом звернення до суду.
Так, аналіз частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" дає підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; 2) у разі відсутності такого органу. Прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно. "Не здійснення захисту" виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається. "Здійснення захисту неналежним чином" виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною. "Неналежність" захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який серед іншого включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача (вказана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17, від 10.07.2018 у справі №812/1689/16).
Прокурор зазначає, що Верховний Суд в окремій ухвалі від 17.04.2025 у справі №904/186/23 зазначив про те, що Криворізькій міській раді необхідно вжити заходів щодо перевірки дотримання законодавства при наданні земельних ділянок для розміщення автозаправних станцій в межах відповідної територіальної громади та, у випадку виявлення порушень, вжити заходів щодо їх усунення шляхом прийняття відповідних рішень, а також приведення договорів оренди у цій частині у відповідність до вимог чинного законодавства. Однак Криворізька міська рада не повідомляла про вжиття дієвих заходів спрямованих на виконання вказаної окремої ухвали Верховного Суду, в тому числі шляхом звернення до суду з відповідним позовом.
Аналіз частини четвертої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" дає підстави стверджувати, що прокурор може підтвердити наявність підстав для представництва інтересів держави в суді шляхом надання належного обґрунтування, підтвердженого достатніми доказами, зокрема, але не виключно, повідомленням прокурора на адресу відповідного суб`єкта владних повноважень про звернення до суду, запитами, а також копіями документів, отриманих від суб`єкта владних повноважень, що свідчать про наявність підстав для відповідного представництва (саме така правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 19.07.2018 у справі № 822/1169/17).
З матеріалів справи вбачається, що Криворізькою центральною окружною прокуратурою, на виконання вимог абзацу 3 частини четвертої статті 23 Закону України "Про прокуратуру", повідомлено позивача про звернення з цим позовом до суду листом від 23.12.2025 № 59-12464ВИХ-25 (а.с.106, Т.1).
Таким чином Криворізька центральна окружна прокуратура звернулася з даним позовом до суду на захист інтересів держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, органу місцевого самоврядування, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, в порядку статті 53 Господарського процесуального кодексу України, статті 23 Закону України "Про прокуратуру" у зв`язку з нездійсненням Криворізькою міською радою захисту інтересів держави в суді, як суб`єктом, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження.
Зважаючи на викладене, прокуратурою у повній мірі виконано вимоги, передбачені статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", шляхом надання належного обґрунтування, підтвердженого достатніми доказами, зокрема, повідомленням прокурора на адресу відповідних суб`єктів владних повноважень про звернення до суду, що свідчить про наявність підстав для відповідного представництва.
Отже, керівником Криворізької центральної окружної прокуратури належним чином обґрунтовано наявність підстав для представництва інтересів держави органами прокуратури у порядку статті 131-1 Конституції України, статті 23 Закону України "Про прокуратуру".
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у справі покладається на відповідача у розмірі 15 483,77грн.
Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд 

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАРОС ГРУП", 40000, Сумська обл., м.Суми, майдан Незалежності, буд.3/1, код ЄДРПОУ 40769647 на користь Криворізької міської ради (код ЄДРПОУ 33874388, адреса: 50101, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пл. Молодіжна,1, МФО 899998, р/ р UA818999980314010611000004645 в ГУДКСУ у Дніпропетровській області) безпідставно збережені кошти у розмірі 1 290 314,91грн. (один мільйон двісті дев`яносто тисяч триста чотирнадцять гривень 91коп.) за користування земельною ділянкою комунальної форми власності 1211000000:06:054:0070 площею 0,2732 га, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, мікрорайон Сонячний, 1.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАРОС ГРУП", 40000, Сумська обл., м.Суми, майдан Незалежності, буд.3/1, код ЄДРПОУ 40769647 на користь Дніпропетровської обласної прокуратури (реквізити отримувача: 49044, м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 38, МФО 820172, р/р UA228201720343160001000000291 в ДКСУ в м. Київ, код ЄДРПОУ: 02909938, код класифікації видатків бюджету - 2800) судовий збір у розмірі 15 483,77грн. (п`ятнадцять тисяч чотириста вісімдесят три гривні 77коп.).

Накази видати після набранням рішення законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 09.09.2026

Суддя С.П. Панна