Справа № 134/982/26
2/134/648/2026
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я 
Іменем України
30 липня 2026 року с-ще Крижопіль

Крижопільський районний суд Вінницької області
у складі: головуючої судді Кантонистої О.О.
за участю секретаря судового засідання Чорної В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Крижопіль в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

04 червня 2026 року до Крижопільського районного суду Вінницької області через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЮНІТ КАПІТАЛ» (далі - ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20 березня 2025 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МАКС КРЕДИТ» (далі - ТОВ «МАКС КРЕДИТ») та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії № 00-10270095, відповідно до умов якого відповідачці надано кредит у сумі 8 800,00 грн.
Відповідачка приєдналася до умов кредитного договору шляхом використання одноразового ідентифікатора 12420, що відповідно до вимог законодавства свідчить про належне укладення договору в електронній формі.
20 березня 2025 року ТОВ «МАКС КРЕДИТ» перерахувало кредитні кошти шляхом безготівкового зарахування на платіжну картку відповідачки № НОМЕР_1 , чим повністю виконало взяті на себе зобов`язання щодо надання кредиту.
18 вересня 2025 року між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу № 18092025-МК/ЮнітКапітал, відповідно до якого первісний кредитор відступив позивачу права грошової вимоги до боржників, визначених у Реєстрі боржників.
Так, відповідно до пункту 2.1 договору факторингу клієнт зобов`язався відступити фактору права вимоги за укладеними кредитними договорами згідно з Реєстром боржників у тому обсязі та на тих умовах, які існували на дату відступлення права вимоги.
Згідно з пунктом 2.2 договору факторингу перехід права вимоги відбувається з моменту підписання сторонами Акта прийому-передачі Реєстру боржників, після чого фактор набуває статусу кредитора щодо відповідних боржників та всіх прав вимоги за їхніми зобов`язаннями.
Відповідно до Реєстру боржників від 18 вересня 2025 року та Акта прийому-передачі Реєстру боржників право вимоги за договором кредитної лінії № 00-10270095 перейшло до ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ».
За умовами кредитного договору відповідачка зобов`язалася повернути отримані кредитні кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку і строки, визначені договором, однак належним чином свої зобов`язання не виконала, у зв`язку з чим утворилася заборгованість, загальний розмір якої становить 16 735,44 грн, з яких: 10 207,60 грн - заборгованість за тілом кредиту; 3 887,84 грн - заборгованість за процентами; 2 640,00 грн - заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи).
Разом із тим позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідачки штрафних санкцій та просить стягнути з неї заборгованість за тілом кредиту та процентами у загальному розмірі 14 095,44 грн, а також судові витрати.
Ухвалою судді Крижопільського районного суду від 08 червня 2026 року відкрито провадження у даній справі та постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того, задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів.
Ухвалою Крижопільського районного суду від 03 липня 2026 року розгляд справи було відкладено у зв`язку з першою неявкою належним чином повідомленої відповідачки.
У судове засідання, призначене на 30 липня 2026 року, учасники справи не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. 
У позовній заяві представник позивача - Хлопкова М.С. просила розглянути справу за відсутності сторони позивача на підставі наявних у справі доказів. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі та не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідачка ОСОБА_1 про дату, час і місце розгляду справи повідомлена у порядку, визначеному п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, причини її неявки суду невідомі. 
У встановлений судом строк відповідачка не подала відзив на позов, тому суд відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними у ній матеріалами.
Ухвалою Крижопільського районного суду від 30 липня 2026 року постановлено провести по справі заочний розгляд.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Згідно з ч. 6 ст. 259 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як на десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як на п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.
Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
Згідно зі ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.
Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких в учасників справи виникає спір. Доказування у цивільній справі, як і судове рішення, не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що 20 березня 2025 року між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії № 00-10270095, відповідно до умов якого відповідачці надано кредит на споживчі потреби в сумі 8 800,00 грн строком на 360 календарних днів, із кінцевим строком повернення кредиту 15 березня 2026 року.
Договором визначено, що розрахунковий платіжний період становить 15 календарних днів, а позичальник зобов`язаний сплачувати нараховані проценти у періодичні дати платежів, установлені графіком платежів, який є невід`ємною частиною договору.
Згідно з умовами договору процентна ставка за користування кредитом є фіксованою. Стандартна процентна ставка встановлена у розмірі 0,94 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом та застосовується протягом строку кредитування, крім випадків, коли позичальник набуває право на застосування зниженої процентної ставки.
Водночас договором передбачено можливість застосування зниженої процентної ставки у розмірі 0,57 % на день, право на яку виникає виключно за умови своєчасної сплати позичальником першого платежу у розмірі та строки, визначені графіком платежів. Така ставка застосовується протягом перших 15 календарних днів користування кредитом, починаючи з дня його видачі.
Сторони також погодили, що у разі невиконання позичальником умов Програми лояльності право на застосування зниженої процентної ставки не виникає, а проценти за користування кредитом з дня його видачі нараховуються за стандартною процентною ставкою 0,94 % на день.
Крім того, пунктом 1.6 договору передбачено сплату одноразової комісії за надання кредиту у розмірі 20 % від суми кредиту, що становить 1 760,00 грн, яка нараховується кредитодавцем у момент видачі кредиту та підлягає сплаті в порядку, визначеному договором.
Відповідно до пункту 2.10 кредитного договору кредитодавець зобов`язався надати кредит 20 березня 2025 року шляхом перерахування 8 800,00 грн на рахунок позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № НОМЕР_2 .
Кредитний договір підписано відповідачкою шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором 12420, який було направлено на зазначений нею номер мобільного телефону 20 березня 2025 року о 18:35:35 та введено 20 березня 2025 року о 18:35:47, у зв`язку з чим договір вважається підписаним відповідачкою в електронній формі.
Невід`ємною частиною кредитного договору є Додаток № 1 - Графік платежів (Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки), яким сторони визначили порядок, строки та розмір платежів за договором.
Відповідно до Графіка платежів проценти за користування кредитом підлягають сплаті кожні 15 календарних днів. Перший платіж визначено на 04 квітня 2025 року, а наступні - через кожні 15 календарних днів протягом строку кредитування. Остаточне погашення суми кредиту в розмірі 8 800,00 грн передбачено 15 березня 2026 року.
Загальна сума платежів за договором становить 39 850,80 грн, з яких: 8 800,00 грн - сума кредиту, 29 290,80 грн - проценти за користування кредитом, 1 760,00 грн - комісія за надання кредиту. Реальна річна процентна ставка становить 3 198,12 %.
До укладення кредитного договору відповідачці було надано Паспорт споживчого кредиту, який містить інформацію про основні умови кредитування, зокрема щодо виду кредиту, суми кредиту, строку кредитування, процентної ставки, порядку повернення кредиту, орієнтовної загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки. 
Із Паспорта споживчого кредиту вбачається, що кредит надавався у формі кредитної лінії в сумі 8 800,00 грн строком на 360 календарних днів зі стандартною процентною ставкою 0,94 % за кожний день користування кредитом та зниженою процентною ставкою 0,57 % за кожний день користування кредитом протягом перших 15 днів за умови виконання позичальником вимог Програми лояльності. Комісія за надання кредиту становила 1 760,00 грн. 
Крім того, Паспортом споживчого кредиту визначено, що орієнтовна загальна вартість кредиту за весь строк користування становить 39 850,80 грн, а реальна річна процентна ставка - 3 198,12 % (з урахуванням застосування зниженої процентної ставки). 
Паспорт споживчого кредиту підписано відповідачкою 20 березня 2025 року шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором 88701, чим підтверджено отримання нею інформації про умови кредитування, орієнтовну загальну вартість кредиту та інші істотні умови кредитування до укладення договору.
На підтвердження укладення кредитного договору позивачем надано довідку про ідентифікацію, згідно з якою відповідачку ОСОБА_1 ідентифіковано ТОВ «МАКС КРЕДИТ» як позичальницю за кредитним договором № 00-10270095 від 20 березня 2025 року. Акцепт договору здійснено відповідачкою шляхом використання одноразового ідентифікатора 12420, надісланого 20 березня 2025 року о 18:35 на вказаний нею номер мобільного телефону НОМЕР_3 .
Факт перерахування відповідачці кредитних коштів підтверджується повідомленням ТОВ «ПрофітГід», Додаток № 1 до якого містить відомості про те, що 20 березня 2025 року на підставі платіжної інструкції № 131679187 ТОВ «МАКС КРЕДИТ» здійснило переказ грошових коштів у сумі 8 800,00 грн на платіжну картку № НОМЕР_2 , емітовану АТ КБ «ПРИВАТБАНК».
Судом також установлено, що 18 вересня 2025 року між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» (клієнт) та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» (фактор) укладено договір факторингу № 18092025-МК/ЮнітКапітал, відповідно до умов якого клієнт відступає фактору права вимоги до боржників за кредитними договорами, визначеними у Реєстрі боржників, а фактор набуває статусу кредитора щодо таких боржників після підписання сторонами Акта прийому-передачі Реєстру боржників.
На виконання договору факторингу сторони підписали Реєстр боржників від 18 вересня 2025 року, відповідно до якого до ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» перейшло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 00-10270095 від 20 березня 2025 року в розмірі 16 735,44 грн, з яких: 10 207,60 грн - заборгованість за тілом кредиту; 3 887,84 грн - заборгованість за процентами; 2 640,00 грн - заборгованість за штрафними санкціями.
На підтвердження виконання умов договору факторингу позивачем надано Акт прийому-передачі Реєстру боржників від 18 вересня 2025 року, відповідно до якого ТОВ «МАКС КРЕДИТ» передало, а ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» прийняло Реєстр боржників, складений за формою згідно з Додатком № 1 до договору факторингу № 18092025-МК/ЮнітКапітал, чим оформлено перехід до фактора прав вимоги, включених до такого Реєстру.
Крім того, з наданих позивачем платіжних інструкцій від 25 вересня 2025 року № 608 та від 30 вересня 2025 року № 626 вбачається, що ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» перерахувало на користь ТОВ «МАКС КРЕДИТ» грошові кошти з призначенням платежу: «Оплата за відступлення Прав Вимог згідно Договору факторингу № 18092025-МК/ЮнітКапітал від 18.09.2025, без ПДВ».
На підтвердження розміру заборгованості за кредитним договором позивачем надано детальний розрахунок заборгованості, складений первісним кредитором станом на 18 вересня 2025 року, з якого вбачається, що заборгованість відповідачки за основним зобов`язанням становить 8 800,00 грн, за нарахованими процентами - 3 887,84 грн, за комісією - 1 407,60 грн. У розрахунку також відображено нарахування штрафних санкцій у сумі 2 640,00 грн. Крім того, із зазначеного розрахунку вбачається, що 04 квітня 2025 року відповідачка здійснила платіж у розмірі 1 104,80 грн, який первісним кредитором враховано при визначенні розміру заборгованості.
Відповідно до виписки з особового рахунку за договором кредитної лінії № 00-10270095 від 20 березня 2025 року, складеної ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ», станом на 15 березня 2026 року заборгованість відповідачки за кредитним договором становить 16 735,44 грн, з яких: 10 207,60 грн - заборгованість за тілом кредиту; 3 887,84 грн - заборгованість за процентами; 2 640,00 грн - заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи). У виписці також зазначено, що заборгованість за кредитним договором станом на вказану дату не погашена.
Відповідно до частин першої, другої статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договорами).
За змістом частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному чи кількох документах, у тому числі електронних, або в електронних повідомленнях, якими обмінялися сторони, а також якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо інше не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, такий договір вважається укладеним у письмовій формі.
Згідно з частинами першою, третьою, четвертою та сьомою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір повинна містити істотні умови відповідного договору та виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію, відповіді про її прийняття в порядку, визначеному законом.
Частиною дванадцятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями та підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Отже, договір, укладений в електронній формі із застосуванням електронного підпису, у тому числі одноразового ідентифікатора, є таким, що вчинений у письмовій формі.
Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 та від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19.
Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом, а розмір і порядок їх сплати визначаються договором.
За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Частиною першою статті 513 ЦК України встановлено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що й правочин, на підставі якого виникло відповідне зобов`язання.
Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Отже, відступлення права вимоги є підставою заміни кредитора у зобов`язанні, внаслідок чого до нового кредитора переходять права первісного кредитора в тому обсязі та на тих умовах, які існували на момент їх переходу.
Відповідно до частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно з частиною першою статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути як наявна грошова вимога, строк платежу за якою настав, так і право грошової вимоги, яке виникне в майбутньому.
Враховуючи встановлені обставини щодо підписання відповідачкою кредитного договору із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором суд дійшов висновку, що кредитний договір № 00-10270095 від 20 березня 2025 року укладений відповідно до вимог статей 6, 627 ЦК України та статей 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», а тому є обов`язковим для виконання його сторонами.
При цьому факт отримання відповідачкою грошових коштів за кредитним договором № 00-10270095 від 20 березня 2025 року підтверджується повідомленням АТ «ПРИВАТБАНК» від 14 червня 2026 року № 20.1.0.0.0/7-260610/121282-БТ, яке надійшло до суду 30 червня 2026 року на виконання ухвали суду від 08 червня 2026 року, згідно з яким на ім`я ОСОБА_1 емітовано платіжну картку № НОМЕР_4 . До повідомлення також долучено виписку за картковим рахунком за період з 20 березня 2025 року по 25 березня 2025 року, з якої вбачається зарахування 20 березня 2025 року на зазначену платіжну картку грошових коштів у сумі 8 800,00 грн.
Надані позивачем договір факторингу, витяг з реєстру боржників, акт прийому-передачі Реєстру боржників та платіжні інструкції на підтвердження виконання умов договору факторингу свідчать про те, що ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» у встановленому законом порядку набуло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 00-10270095 від 20 березня 2025 року.
Отже, до ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» перейшли права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент їх переходу, а відповідачка зобов`язана належним чином виконати умови кредитного договору перед новим кредитором.
Суд звертає увагу, що заявлена позивачем до стягнення сума 10 207,60 грн не є виключно заборгованістю за тілом кредиту. Як убачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості, зазначена сума складається із заборгованості за основним зобов`язанням у розмірі 8 800,00 грн та заборгованості за комісією у розмірі 1 407,60 грн, яка нарахована відповідно до умов кредитного договору. Отже, незважаючи на те, що у позовній заяві зазначена сума визначена як заборгованість за тілом кредиту, її фактичний склад підтверджується наданими позивачем доказами та умовами кредитного договору. За таких обставин суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог у цій частині та стягнення з відповідачки 10 207,60 грн, що складаються із заборгованості за основним зобов`язанням та заборгованості за комісією.
Відповідно до умов кредитного договору відповідачка зобов`язалася сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі та порядку, визначених договором. Із наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на дату відступлення права вимоги заборгованість за нарахованими процентами становила 3 887,84 грн. Після переходу до позивача права вимоги за договором факторингу від 18 вересня 2025 року нарахування процентів за користування кредитом позивачем не здійснювалося. Доказів погашення зазначеної заборгованості, неправильності її нарахування чи власного контррозрахунку відповідачкою суду не надано. За таких обставин суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог у цій частині, а тому з відповідачки підлягає стягненню 3 887,84 грн заборгованості за процентами за користування кредитом.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» заборгованості за кредитним договором № 00-10270095 від 20 березня 2025 року у загальному розмірі 14 095,44 грн, з яких: 8 800,00 грн - заборгованість за основним зобов`язанням; 1 407,60 грн - заборгованість за комісією; 3 887,84 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом.
При розподілі судових витрат суд виходить з наступного.
Відповідно до частин першої, третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з частинами першою - шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, а за результатами розгляду справи вони підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на професійну правничу допомогу визначається відповідно до умов договору про надання правничої допомоги та підтверджується належними доказами щодо обсягу наданих послуг, виконаних робіт і їх вартості. Для визначення розміру таких витрат учасник справи подає детальний опис виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), а їх розмір має бути співмірним зі складністю справи, обсягом і характером наданих послуг, часом, витраченим адвокатом, а також ціною позову та значенням справи для сторони.
Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Витрати на професійну правничу допомогу підлягають розподілу незалежно від того, чи були вони фактично сплачені на момент розгляду справи, чи лише підлягають сплаті, за умови підтвердження обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості. Такий правовий висновок викладено, зокрема, у постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, а також у постановах Верховного Суду від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц та від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18.
Разом із тим подання доказів на підтвердження понесених витрат саме по собі не є безумовною підставою для їх відшкодування. Суд перевіряє, чи є такі витрати реальними, необхідними, документально підтвердженими, пов`язаними з розглядом справи та чи відповідає їх розмір критерію розумності з огляду на конкретні обставини справи. Аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2024 року у справі № 686/5757/23.
Крім того, Верховний Суд у постанові від 24 січня 2022 року у справі № 911/2737/17 зазначив, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої вони присуджуються, та не повинно перетворюватися на додатковий спосіб отримання доходу.
Аналогічний підхід застосовує і Європейський суд з прав людини, який виходить із того, що компенсації підлягають лише фактичні, неминучі та обґрунтовані за розміром витрати (пункт 269 рішення у справі «East/West Alliance Limited проти України», заява № 19336/04; рішення у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року).
Позивач просить стягнути з відповідачки витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано договір про надання правничої допомоги № 20/01/26-02 від 20 січня 2026 року, укладений між ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» та Адвокатським бюро «Тимошенко та Партнери», відповідно до якого адвокатське бюро зобов`язалося надавати позивачу правничу допомогу, а клієнт - оплачувати такі послуги на умовах, визначених договором. 
Додатком № 1 до цього договору є протокол погодження вартості послуг, яким сторони погодили перелік видів правничої допомоги та їх вартість, зокрема складання позовної заяви, вивчення матеріалів справи, підготовку адвокатського запиту, клопотань та інших процесуальних документів, а також участь адвоката у судових засіданнях.
Крім того, сторонами укладено додаткову угоду № 25771372881 від 21 січня 2026 року до зазначеного договору, відповідно до якої Адвокатське бюро прийняло на себе зобов`язання здійснювати представництво інтересів ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» у справі про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за кредитним договором № 00-10270095 від 20 березня 2025 року. 
На підтвердження фактичного надання правничої допомоги позивачем надано акт прийому-передачі наданих послуг від 17 березня 2026 року, який є невід`ємною частиною договору про надання правничої допомоги № 20/01/26-02 від 20 січня 2026 року. 
Відповідно до зазначеного акта Адвокатське бюро «Тимошенко та Партнери» надало, а ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» прийняло без зауважень правничу допомогу, яка включала: складання позовної заяви до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 00-10270095 від 20 березня 2025 року (2 години, вартість - 5 000,00 грн); вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості (2 години, вартість - 1 000,00 грн); підготовку та подання адвокатського запиту щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за зазначеним кредитним договором на рахунок позичальника (1 година, вартість - 500,00 грн); підготовку клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором на рахунок позичальника (1 година, вартість - 500,00 грн). Загальна вартість наданих послуг відповідно до акта становить 7 000,00 грн. Актом також підтверджено, що послуги надано якісно, у повному обсязі та у встановлені строки.
Судом встановлено, що розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу підтверджується належними та допустимими доказами. Водночас відповідачка не подала заперечень щодо їх розміру та не заявила клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 13 березня 2025 року у справі № 275/150/22 (провадження № 61-13766св24), зменшення суми витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно за клопотанням іншої сторони, яка повинна обґрунтувати недотримання вимог щодо співмірності таких витрат зі складністю справи, обсягом наданих послуг та часом, витраченим на їх виконання. Суд не вправі зменшувати розмір таких витрат з власної ініціативи.
З урахуванням складності справи, обсягу виконаних адвокатом робіт та наданих послуг суд дійшов висновку, що заявлений до відшкодування розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 7 000,00 грн є обґрунтованим.
За таких обставин суд дійшов висновку про стягнення з відповідачки на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн. 
Крім того, відповідно до платіжної інструкції від 03 червня 2026 року № 43000 позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 662,40 грн за подання цієї позовної заяви, який згідно зі статтею 141 ЦПК України також підлягає стягненню з відповідачки.
Керуючись статтями 12, 13, 81, 141, 259, 268, 280-282 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЮНІТ КАПІТАЛ» заборгованість за кредитним договором № 00-10270095 від 20 березня 2025 року в розмірі 14 095,44 грн (чотирнадцять тисяч дев`яносто п`ять гривень 44 копійки), з яких: 8 800,00 грн - заборгованість за основним зобов`язанням; 1 407,60 грн - заборгованість за комісією; 3 887,84 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЮНІТ КАПІТАЛ» 2 662,40 грн судового збору та 7 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, а всього 9 662,40 грн (дев`ять тисяч шістсот шістдесят дві гривні 40 копійок) судових витрат. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем у загальному порядку.
Позивач має право оскаржити заочне рішення до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу подано протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, установлених ЦПК України, не подано заяву про його перегляд або апеляційну скаргу, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЮНІТ КАПІТАЛ», місцезнаходження: м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 34, офіс 333, код ЄДРПОУ 43541163.
Відповідачка: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .
Повний текст рішення складено 04 серпня 2026 року.

Суддя: