10 липня 2026 року

Справа № 642/657/23
Провадження № 2/642/111/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 липня 2026 року м. Харків
Холодногірський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді Проценко Л.Г.
за участю секретаря Шевченко Т.В., 
представників позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , 
відповідача ОСОБА_3 ,
представників відповідача ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
3-ї особи ОСОБА_6 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом  ОСОБА_7 до ОСОБА_3 , 3-і особи на стороні відповідача, що не заявляють самостійні вимоги: ОСОБА_6 , ОСОБА_8 про розподіл спільного майна подружжя, -
ВСТАНОВИВ:
Позивачка 13.02.2023р. звернулася до суду із даним позовом, де з врахуванням уточнених представником позивача позовних вимог від 25.02.2023р. просила визнати об`єктом права спільної сумісної власністю подружжя майно та грошові кошти:
- 26 червня 2015 року - 2-х кімнатну квартиру АДРЕСА_1 (загальною площею - 50,6 кв.м., жилою площею 28,1 кв.м.), право власності на яку зареєстровано на ОСОБА_3 , на підставі договору купівлі-продажу квартири зареєстрованого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гуменюк Л.П. за реєстраційним номером № 2312;
- 16 червня 2016 року - житловий будинок АДРЕСА_2 , право власності на який зареєстровано на ОСОБА_3 , на підставі договору купівлі-продажу квартири зареєстрованого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гуменюк Л.П. за реєстрованим номером № 1713;
- 29 березня 2021 року - однокімнатну квартиру АДРЕСА_3 (загальною площею - 59,8 кв.м., в тому числі жилою площею 23,2 кв.м.), право власності, на яку зареєстровано на ОСОБА_7 , на підставі договору купівлі-продажу квартири зареєстрованого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Жовнір Я.В. за реєстрованим номером № 1115;
- грошові кошти в сумі 1206000,00 грн., які були сплачені ОСОБА_8 за попереднім договором від 27 вересня 2021 року на виконання зобов`язань у вигляді купівлі - продажу - однокімнатної квартири АДРЕСА_4 (загальною площею - 27,8 кв.м.).
В порядку розділу спільного сумісного майна та грошових коштів:
- визнати за ОСОБА_7 право власності на - житловий будинок   АДРЕСА_2 , та на однокімнатну квартиру АДРЕСА_3 .
- визнати за ОСОБА_3 право власності на 2-х кімнатну квартиру АДРЕСА_1 , та грошові кошти в сумі 1206000,00 грн., які були сплачені ОСОБА_8 за попереднім договором від 27 вересня 2021 року за виконання зобов`язань у вигляді купівлі - продажу одно кімнатної квартири АДРЕСА_4 (загальною площею - 27,8 кв.м.).
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 сплаченій судовий збір у розмірі 8052,00 грн., та витрати на правничу допомогу.
При цьому позивач та її представник посилались на те, що вищезазначене майно було придбано за сумісні кошти в період перебування у зареєстрованому шлюбі, якій було укладено 07.09.2012р. На даний момент сімейні стосунки припинено та подано позов про розірвання шлюбу. 
Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 16.02.2023р. позовна заява залишена без руху, а у зв`язку з виправленням недоліків, ухвалою суду від 01.03.2023 р. відкрито провадження в порядку загального позовного провадження.
Представник відповідача, адвокат Строгий В.Ф. в своєму відзиві на позов від 16.09.2023р. просив в частині позовних вимог ОСОБА_7 щодо визнання за нею права власності на житловий будинок АДРЕСА_2 , загальною площею 80,8 кв.м., житловою площею 49,7 кв.м., а також в частині визнання права власності на грошові кошти в сумі 120 6000,00 грн., які були сплачені ОСОБА_8 за попереднім договором від 27 вересня 2021 року на виконання зобов`язань у вигляді укладення в майбутньому договору купівлі - продажу однокімнатної квартири АДРЕСА_4 (загальною площею - 27,8 кв.м.) - відмовити. В частині позовних вимог ОСОБА_7 щодо визнання за нею права власності на однокімнатну квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею - 59,8 кв.м., житловою площею 23,2 кв.м., а також визнання права власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею - 50,6 кв.м., житловою площею 28,1 кв.м. - задовольнити.
Щодо позовних вимог, що стосуються визнананя права власності на житловий будинок АДРЕСА_2 , Горького в`їзд зазначив, що хоча майно формально і набуте в період шлюбу, але фактично не було придбано за спільні сумісні кошти подружжя. На земельній ділянці площею 0,0706 розташований житловий будинок літ. «А-1» загальною площею 80,8 кв.м., житловою площею 49,7 кв.м. з надвірними будівлями: гараж літ. «Б», літня кухня літ. «В», погріб літ. «В», сарай літ. «Г», літній душ літ. «Д», вбиральня літ. «Е», зливна яма літ. «Ж», колодязь літ. «К», огорожа №1,2. Вказаний будинок разом з надвірними будівлями належав батькам відповідача - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на який зареєстровано на підставі реєстраційного посвідчення виданого 27.02.2004р. Земельна ділянка площею 0,0706 га з кадастровим номером 63220057600:00:002:0460 була передано Солоніцівською селищною радою в приватну власність ОСОБА_9 для будівництва та обслуговування будинку, господарських споруд та ведення особистого селянського господарства по в`їзду Горького у смт. Солоницівка, Дергачівського району, Харківської області. На вказаній земельній ділянці батьками відповідача було побудовано вищезазначений житловий будинок з надвірними будівлями. 16 червня 2016р. на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Гуменюком Л.П., зареєстрованим в реєстрі за №1713 житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 був переданий ОСОБА_9 зі згоди дружини ОСОБА_6 у власність ОСОБА_3 . Крім того, мати відповідача ОСОБА_6 зареєстрована та проживає в зазначеному будинку, який був набутий на час перебування у шлюбі батьків відповідача. Після укладення шлюбу, батьки відповідача безоплатно передали у власність останнього належний їм житловий будинок, що оформлено шляхом укладання договору купівлі продажу, ціна якого 429 000 грн. вказана формально, грошові кошти не сплачувались, оскільки під цим правочином приховано договір дарування. Тому житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2  не відноситься до спільного майна подружжя, а є особистим майном, що було набуте шляхом фактичного прийняття майна в дар від батьків, оскільки волевиявлення сторін правочину було направлено саме на безоплатну передачу такого майна у власність відповідача. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 січня 2019 року у справі № 522/14890/16-ц.
Щодо вимог визнання права власності на грошові кошти в сумі 1206000,00 грн. які були сплачені ОСОБА_8 за попереднім договором від 27 вересня 2021 року на виконання зобов`язань у вигляді купівлі-продажу однокімнатної квартири АДРЕСА_4 вони не підлягають задоволенню. У зв`язку з тим, що попередній договір, укладений між ОСОБА_8 та ОСОБА_3 від 27.09.2021 року не створює для сторін будь-яких майнових прав і обов`язків, а лише містить їх взаємне зобов`язання щодо укладення договору купівлі-продажу квартири в майбутньому у встановлений попереднім договором строк, а саме до 18 год. 00 хв. 21 грудня 2021 року, а також з урахуванням того, що строк для укладення цивільно-правової угоди сплинув, жодні майнові права за цим договором у подружжя не виникли, а тому не можуть бути предметом спору щодо поділу в якості майна (майнових прав) подружжя.
Ухвалою суду від 05 квітня 2023 р. з Регіонального Центру МВС в Харківській області витребувано інформацію, щодо власника автомобіля Volkswagen д.н. НОМЕР_1 та інших траснпортних засобів зареєстрованих на ім`я ОСОБА_3 .
Ухвалою суду від 12 грудня 2023 р. залучено в якості 3-х осіб на стороні відповідача, що не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_6 та ОСОБА_8 .
В подальшому 22 січня 2024р. представником позивача ОСОБА_2 позов уточнено, при цьому просили визнати об`єктом права спільною сумісною власністю подружжя майно та грошові кошти: 
26 червня 2015 року - 2-х кімнатну квартиру АДРЕСА_1 (загальною площею - 50,6 кв.м., в тому числі жилою площею 28,1 кв.м.), право власності на яку зареєстровано на ОСОБА_3 , на підставі договору купівлі-продажу квартири зареєстрованого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гуменюк Л.П. за реєстрованим номером № 2312;
- 16 червня 2016 року – житловий будинок АДРЕСА_2 , право власності на який зареєстровано на ОСОБА_3 , на підставі договору купівлі-продажу квартири зареєстрованого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гуменюк Л.П. за реєстрованим номером № 1713;
- 29 березня 2021 року – 1-но кімнатну квартиру АДРЕСА_3 (загальною площею - 59,8 кв.м., в тому числі жилою площею 23,2 кв.м.), право власності на яку зареєстровано на ОСОБА_7 , на підставі договору купівлі-продажу квартири зареєстрованого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Жовнір Я.В. за реєстрованим номером № 1115;
- грошові кошти в сумі 1 206 000,00 грн., які були сплачені ОСОБА_8 за попереднім договором від 27 вересня 2021 року за виконання зобов`язань у вигляді укладання договору купівлі - продажу 1-но кімнатної квартири АДРЕСА_4 (загальною площею – 27,8 кв.м.). 
- автомобіль марки Volkswagen LT 35, 2005 року випуску, сірого кольору, д.н. НОМЕР_1 .
В порядку розділу спільного сумісного майна та грошових коштів:
Визнати за ОСОБА_7 право власності – на - 2-х кімнатну квартиру АДРЕСА_1 , та на 1-но кімнатну квартиру АДРЕСА_3 .
Визнати за ОСОБА_3 право власності на житловий будинок АДРЕСА_2 , грошові кошти в сумі 1 206 000,00 грн., які були сплачені ОСОБА_8 за попереднім договором від 27 вересня 2021 року за виконання зобов`язань у вигляді укладання договору купівлі - продажу 1-но кімнатної квартири АДРЕСА_4 (загальною площею – 27,8 кв.м.). 
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 вартості автомобіля марки Volkswagen LT 35, 2005 року випуску, сірого кольору, д.н. НОМЕР_1 в розмірі – 180 107 грн. 25 коп. (виходячи з середньої вартості аналогічного автомобіля з сайту AUTO.RIO), а також сплачений судовий збір в розмірі 8 052,00 грн. та витрати на правничу допомогу.
Ухвалою суду від 14 березня 2024 р. у Черноморець С.І. витребувано інформацію щодо виконання ОСОБА_8 (сторона -1 договору) та ОСОБА_3 (сторона -2 договору) умов Попереднього договору від 27 вересня 2021р. укладеного між ОСОБА_8 та ОСОБА_3 і яким чином відбувався розрахунок (стороною -2 договору) ОСОБА_3 з ОСОБА_8 в сумі 1206000,00 грн. з наданням копії документів підтверджуючих сплату грошових коштів.
Також, ухвалою суду від 14 березня 2024 р. закрито підготовче провадженн та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті.
В додаткових поясненях від 01.04.2024 р. представник відповідача ОСОБА_4 щодо змінених позовних вимог в частині визнання об`єктом права спільної сумісної власності подружжя автомобіля марки Volkswagen та стягнення на користь позивача вартості автомобіля, а саме 180 107,25 грн, зазначив, що вартість вказаного рухомого майна обґрунтовується роздруківкою з сайту «AUTO.RIO». 26.02.2023 між ТОВ «АВТОЗНАК» та ОСОБА_6 укладено договір купівлі - продажу №6288/23/004301 від 26.02.2023, згідно умов якого у власність ОСОБА_6 перейшов вживаний транспортний засіб марки Volkswagen LT 35, 2005 року випуску, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 (номер кузову - НОМЕР_2 ), вартість якого складає 10 000 грн. Наразі ОСОБА_6 належить на праві приватної власності транспортний засіб автомобіль Volkswagen LT 35, 2005 року випуску, сірого кольору, д.н.з НОМЕР_3 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 . Отже, вищевказаний транспортний засіб не був придбаний у шлюбі та не належить на праві приватної власності ні ОСОБА_3 ні ОСОБА_10 , а тому не є спільною сумісною власністю подружжя та не може бути розділений.
Позивач зазначає, що 27 вересня 2021 року на підставі попереднього договору, укладеного між ОСОБА_8 та ОСОБА_3 було сплачено спільні кошти подружжя в сумі 1 206 000, 00 грн. за виконання зобов`язань у вигляді укладання в майбутньому договору купівлі-продажу однокімнатної квартири АДРЕСА_4 (загальною площею - 27,8 кв.м.) та просить визнати за ОСОБА_3 право власності на вказані грошові кошти, що були сплачені в повному обсязі. Згідно інформації, наявної у відкритих джерелах інформації житловий будинок за адресою: АДРЕСА_5 повинен був бути введений в експлуатацію у 3 кварталі 2021 року, однак станом на теперішній час вказаний будинок в експлуатацію не введений. Ураховуючи, що попередній договір, укладений між ОСОБА_8 та ОСОБА_3 від 27.09.2021 року не створює для сторін будь-яких майнових прав і обов`язків, а лише містить їх взаємне зобов`язання щодо укладення договору купівлі- продажу квартири в майбутньому, жодні майнові права за цим договором у подружжя не виникли, а тому не можуть бути предметом спору щодо поділу в якості майна (майнових прав) подружжя.
В свою чергу твердження позивача про те, що саме грошові кошти у розмірі 1 206 000, 00 грн. відносяться до спільного майна подружжя, що підлягає поділу, на думку відповідача є хибним. Відповідач вважає, що такі позовні вимоги є недоцільними з огляду на те, що наведені грошові кошти вже не перебувають у власності подружжя, а право власності на нерухоме майно задля придбання якого в майбутньому вони були сплачені, у подружжя ще не виникло, з чого виходить, що позовні вимоги в цій частині є передчасними та зверненими на майбутнє, а отже задоволенню не підлягають.
Відповідач, зазначаючи про необхідність визнання житлового будинку АДРЕСА_2 , загальною площею 80,8 кв.м., житловою площею 49,7 кв.м. об`єктом права спільного сумісного майна подружжя, посилається на обставини, які не відповідають дійсності. Відповідач вважає, що вказане нерухоме майно не відноситься до спільної сумісної власності подружжя та хоча формально воно було набуте за час перебування у шлюбі, що підтверджується договором купівлі-продажу, зареєстрованому приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гуменюк Л.П. за №1713 від 16.06.2016 року, але фактично воно не було придбано за спільні сумісні кошти та спільними зусиллями, а отже не може бути предметом позову.
Так, на земельній ділянці площею 0,0706 га з кадастровим номером 63220057600:00:002:0460 розташований житловий будинок літ. «А-1» житловою площею 49,7 кв.м., загальною площею 80,8 кв.м. з надвірними будівлями: гараж літ. «Б», літня кухня літ. «В», погріб літ. «В», сарай літ. «Г», літній душ літ. «Д», вбиральня літ. «Е», злив, яма літ. «Ж», колодязь літ. «К», огорожа №1,2. Цей житловий будинок разом з надвірними будівлями належав батьку відповідача - ОСОБА_9 на праві приватної власності на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку, посвідченого 24 квітня 1987 року Дергачівською Державною нотаріальною конторою Харківської області за р. №1287, право власності на який зареєстровано на підставі реєстраційного посвідчення, виданого 27 лютого 2004 року Комунальним підприємством «Дергачівське районне бюро технічної інвентаризації» та записано в реєстрову книгу №16 за р. №2354в.
Мати відповідача ОСОБА_6 зареєстрована та проживає в зазначеному будинку, який був набутий на час перебування у шлюбі батьків відповідача. 
В подальшому, після одруження ОСОБА_3 та ОСОБА_7 батьками відповідача було прийнято рішення безоплатно передати у власність належний їм житловий будинок що було оформлено шляхом укладення договору купівлі-продажу житлового будинку між ОСОБА_9 (продавець) та ОСОБА_3 (покупець), посвідченому приватним нотаріусом ХМНО Гуменюк Л.П. в р.№1713 від 16.06.2016, відповідно до умов якого, продавець передає, а покупець приймає у власність житловий будинок за номером АДРЕСА_2 .
Згідно Звіту про незалежну оцінку майна, виконаного 18.05.2016 ТОВ «СХІД- П ЕКСПЕРТ» вартість нерухомого майна на момент укладення договору становила 428 781,00 грн. З урахуванням вказаного звіту ціна договору була зазначена формально в сумі 429 000, 00 грн. відповідно до оціненої вартості житлового будинку, однак грошові кошти фактично сплачені не були, оскільки під цим правочином було приховано договір дарування батьком відповідача останньому, належного йому житлового будинку.

Ухвалою суду від 05 липня 2024 р. призначено судово товарознавчу експертизу, щодо ринкової вартості автомобіля Volkswagen LT 35, 2005 року випуску, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 (номер кузову - НОМЕР_2 ).
Ухвалою суду від 09 грудня 2025 р. у ОСОБА_8 витребувано інформацію: чи укладався договір купівлі продажу однокімнатної квартири АДРЕСА_4 на сьогоднішній день, якщо ні, то з яких причин; чи звертався хтось з приводу питання укладення договору купівлі продажу вищезазначеної квартири; чи введено в експлуатацію зазначена квартира та самий будинок по АДРЕСА_5 за попереднім договором від 27 вересня 2021 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_3 на виконання зобов`язань у вигляді купівлі - продажу квартири; чи можливе укладення договору купівлі продажу зазначеної квартири без наявності попереднього договору від 27 вересня 2021 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_3 .

Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про слухання справи у її відсутність.
Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала та зазначила, що ОСОБА_7 та ОСОБА_3 проживаючи у шлюбі з 07.09.2012 сумісно придбали майно: 1) 26 червня 2015 р. - 2-х кімнатну квартиру АДРЕСА_1 , право власності зареєстровано за ОСОБА_3 ; 2) 16 червня 2016 р. - житловий будинок АДРЕСА_2 , право власності зареєстровано за ОСОБА_3 ; 3) 29 березня 2021 р. - однокімнатну квартиру АДРЕСА_3 , право власності зареєстровано за ОСОБА_7 ; 4) за попереднім договором від 27 вересня 2021 року на виконання зобов`язань у вигляді купівлі - продажу - однокімнатної квартири АДРЕСА_4 ОСОБА_8 було сплачено 1206000,00 грн.; 5)вантажний фургон Volkswagen н.з. НОМЕР_1 , який зареєстровано 01.02.2019 р. на ім`я ОСОБА_3 . Оскільки майно придбано у шлюбі воно повинно бути визнано спільним майном подружжя. Пропонувала поділити зазначене майно та визнати: за ОСОБА_7 : право власності – на - 2-х кімнатну квартиру АДРЕСА_1 , та на 1-но кімнатну квартиру АДРЕСА_3 .
за ОСОБА_3 : право власності на житловий будинок АДРЕСА_2 ; грошові кошти в сумі 1 206 000,00 грн., що сплачені ОСОБА_8 за попереднім договором від 27 вересня 2021 р.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь  ОСОБА_7 вартості автомобіля марки Volkswagen LT 35, 2005 р.в. у розмірі 180107,25 грн. 
При цьому погодилась з висновками експертизи щодо вартости зазначеного автомобіля. Також просила стягнути з відповідача сплачений судовий збір в розмірі 8052,00 грн. та витрати на правничу допомогу розрахунок яих буде надано після ухвалення рішення по справі.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував частково на підставах зазначених у відзиві на позов. Показав, що все майно зазначене в позові є спільним, крім будинку батьків, які фактично подарували будинок йому шляхом договору купівлі-продажу. На такому договорі наполягала позивач по справі, оскільки у нього є младший брат, який міг оскаржити інший договір. При укладенні договору він з дружиною будь-яких грошей не сплачували, тому не було виконано п.3 договору і після того вони ніколи в будинку не проживали і не були зареєстровані. В будинку на даний час зареєстрована його мати, яка сплачує всі комунальні послуги. Щодо звільнення будинку пункт 8 договору також не виконано. Дійсна вартість будинку була значно вищою ніж вказано в договорі. Він не оскаржував зазначений договір та не звертався з вимогами щодо визнання договору недійсним. У нотаріуса договір купівлі-продажу читав, нотаріусом також цей договір було прочитано в голос. Також було укладено і договір купівлі- продажу земельної ділянки під зазначеним будинком, суму договору не пам`ятає, але це також була домовленість про дарування. Він підписував договір, в т.ч. де було зазначено, що правочин не вчинено під впливом помилки, насильств, тяжких обставин і не на невигідних для себе умовах.
Під час шлюбу ними куплено дві квартири по АДРЕСА_6 , а також мали майнові права на однокімнатну квартиру АДРЕСА_4 , за яку сплачено 1200 000 грн. спільних коштів. Він укладав попередній договір з ОСОБА_8 у 2021р., однак договір купівлі продажу у встановлений строк укладено не було. Після початку війни він звертався до офісу фірми, однак офіс не працював, а на телефонні дзвінки відповідали про відсутність уповноваженої особи. Чи введено в експлуатацію квартиру чи будинок не знає і він не звертався щодо стягнення штрафних санкцій з ОСОБА_8 у зв`язку з невиконанням попереднього договору. Автомобіль Volkswagen LT 35 був ним проданий матері за 10 000 грн. З експертизою вартості автомобіля ознайомлений та згоден.

Представник відповідача ОСОБА_4 заперечував проти задоволення позову частково, пояснив, що у відзиві на позов викладено його думку та думку відповідача. Просив відмовити в задоволенні вимог щодо визнання сплачених 1 206 000, 00 грн. за виконання зобов`язань у вигляді укладання в майбутньому договору купівлі-продажу однокімнатної квартири АДРЕСА_4 спільним майном подружжя, що підлягає поділу, оскільки зазначений будинок не введений в експлуатацію, а попередній договір, укладений між ОСОБА_8 та ОСОБА_3 від 27.09.2021 року не створює для сторін будь-яких майнових прав і обов`язків, а лише містить їх взаємне зобов`язання щодо укладення договору купівлі- продажу квартири в майбутньому, це внесок на майбутнє і жодні майнові права за цим договором у подружжя не виникли, а тому не можуть бути предметом спору щодо поділу в якості майна (майнових прав) подружжя. Наведені грошові кошти вже не перебувають у власності подружжя, а право власності на нерухоме майно задля придбання якого в майбутньому вони були сплачені, у подружжя ще не виникло, тому позовні вимоги в цій частині є передчасними та зверненими на майбутнє. Чому не укладався договір купівлі-продажу та чи звертався ОСОБА_3 щодо стягнення з ОСОБА_8 штрафних санкцій у розмірі 100 000 грн. у зв`язку з неукладенням такого договору йому не відомо. На даний час попередній договір знаходиться у позивача.
Щодо визнананя права власності на житловий будинок АДРЕСА_2 в`їзд зазначив, що хоча майно формально і набуте в період шлюбу, але фактично не було придбано за спільні сумісні кошти подружжя. Вказаний будинок разом з надвірними будівлями належав батькам відповідача. 16 червня 2016р. на підставі договору купівлі-продажу зазначений будинок був переданий ОСОБА_9 зі згоди дружини ОСОБА_6 у власність ОСОБА_3 . Мати відповідача ОСОБА_6 зареєстрована та проживає в зазначеному будинку та є його фактичною власницею. Цим правочином приховано договір дарування, тобто правочин є удаваним і не є спільною власністю. 
В частині позовних вимог ОСОБА_7 щодо визнання за нею права власності на однокімнатну квартиру АДРЕСА_3 , чи на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 не заперечував, оскільки ці квартири по вартості і ремонту практично рівні. А тому відповідачу повинна належати одна з вказаних квартир. Не заперечував, що автомобіль Volkswagen н.з. НОМЕР_1 , який було зареєстровано на ім`я ОСОБА_3 придбано у шлюбі, а тому він підлягає розділу з врахуванням товарознавчої експертизи, з висновками якої погоджується.

3-я особа ОСОБА_6 підтримала позивача та показала, що будинок АДРЕСА_2 в`їзд побудували разом з чоловіком. В подальшому вирішили подарувати старшому синові шляхом укладення договору купівлі- продажу, про що наполягали ОСОБА_11 та його дружина ОСОБА_12 , оскільки младшому сину вже дістався будинок свекра та свекрухи. При укладанні договору купівлі-продажу будинку та земельної ділянки будь які кошти не сплачувались. Вона зараз проживає в цьому будинку, син та невістка після укладення договору в будинку не проживали, комунальні послуги не сплачували і їх речей там не має. Суми вказані в договорах купівлі - продажу не памятає. Договір читала, також він був зачитаний у голос, питань до нотаріуса не виникало, ці договори вона не оскаржувала оскільки була така домовленість і ніхто не думав, що ОСОБА_11 та ОСОБА_12 можуть розвестися. Про укладення договору з нотаріусом домовлялися вона з чоловіком зазначаючи що потрібно укласти договір купівлі - продажу. Вона не має водійського стажу, хоча купила у сина автомобіль за 10000 грн., окільки є ФОП.

3-я особа ОСОБА_8 просив розглядати справу у його відсутності за наявними в матеріалах справи документами. При цьому надав письмові пояснення на витребувану судом інформацію, а саме, що 27.09.2021 між ним та ОСОБА_3 було укладено Попередній договір (далі - Договір) про укладення в майбутньому договору купівлі продажу квартири під будівельним АДРЕСА_4 . Умови договору Сторонами було виконано частково, а саме не виконано п.5 Договору, відповідно до якого Сторони мали укласти основний договір купівлі продажу не пізніше 22.12.2021. Однак укладення основного договору купівлі продажу було перенесено і станом на сьогоднішній час ще не укладено, при цьому з його боку є готовність укласти основний договір купівлі продажу. Відповідно до п.12 Договору він ( ОСОБА_8 ) підтвердив своїм підписом під Договором, про отримання грошових коштів від ОСОБА_3 в сумі 1 206 000, 00 грн. та повторно підтверджує, що дійсно він вказану суму отримав від ОСОБА_3 . За домовленістю Сторін грошові кошти, він ОСОБА_8 , до підписання Договору отримував готівкою, протягом місяця, в рамках лімітів готівкового розрахунку, передбачених положенням про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затверджене постановою Правління НБУ від 29.12.2017 р. №148.
Додатково ОСОБА_8 надав письмові пояснення на витребувану судом інформацію, а саме, що у 2022 році до нього звертався ОСОБА_3 , щодо укладення договору купівлі продажу квартири АДРЕСА_7 , при цьому не міг забезпечити оформлення письмової згоди дружини на укладення основного договору купівлі продажу, у відповідності до ст.ст. 60, 65 СК України. В подальшому, звернень щодо укладення договору купівлі-продажу не надходило. Станом на сьогоднішній день в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є відомості, щодо реєстрації права власності на зазначену квартиру (загальною площею 27, 1 кв.м.) в будинку АДРЕСА_5 , власником якого виступає Товариство з обмеженою відповідальністю «Коломенська ЛТД» ЄДРПОУ 43751632. Реєстрації права власності передує прийняття в експлуатацію закінченого об`єкту будівництва. Процедура державної реєстрації права власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна регламентується Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127 (далі – Порядок), зокрема, пунктом 41 Порядку передбачено основний перелік документів, необхідний для державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна, у т. ч. прийняття в експлуатацію закінченого об`єкту будівництва. У будинку працюють усі комунікації та створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку. Щодо можливості укладення договору купівлі-продажу однокімнатної квартири (загальною площею - 27, 8 кв. м.) в будинку АДРЕСА_5 без наявного попереднього договору від 27 вересня 2021 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_3 , то вимогами частини третьої статті 635 ЦК, передбачено, що зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку, встановленого попереднім договором. Зауважив, що при наявності всіх істотних умов та вимог чинного законодавства України, укладення основного договору купівлі-продажу однокімнатної квартири (загальною площею - 27, 1 кв. м.) в будинку АДРЕСА_8 , можливе з Товариством з обмеженою відповідальністю «Коломенська ЛТД» ЄДРПОУ 43751632, оскільки 08.07.2022 року, актом приймання-передачі частки у статутному капіталі вищевказана однокімнатна квартира була передана ним до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Коломенська ЛТД», де кінцевим бенефіціаром і директором є він ОСОБА_8 . Жодних заперечень, щодо укладання з ОСОБА_3 основного договору купівлі-продажу однокімнатної квартири (загальною площею – 27, 1 кв. м.) в будинку АДРЕСА_8 , він, як одноособовий представник Товариством з обмеженою відповідальністю «Коломенська ЛТД» ЄДРПОУ 43751632, не має.

Суд вислухавши представника позивача, відповідача та його представника, 3-ю особу ОСОБА_6 , перевіривши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.
Згідно з ч.ч.1,2,3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За ч.1,3 ст.13, ч.1 ст.49 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Сторони користуються рівними процесуальними правами.
Згідно зі ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до вимог ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

ОСОБА_3 та ОСОБА_7 уклали шлюб 07 вересня 2012 р., про що зроблено відповідний запис за №470, прізвища сторін після укладення шлюбу: ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . (т.1 а.с.7)
Як вбачається з договору купівлі-продажу від 26.06.2015 р. посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Гуменною Л.П. в р.№ 2312 продавець ОСОБА_15 передала у власність, а покупець ОСОБА_3 , прийняв у власність двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею - 50,6 кв.м., житлою площею 28,1 кв.м. Продаж квартири за домовленістю вчинено за суму 741650 грн. Відповідно до п. 9 Договір укладено зі згоди чоловіка Продавця – ОСОБА_16 про надання згоди дружині ОСОБА_15 на продаж квартири, підпис якого в заяві посвідчено за реєстровим №2310. Також цей договір укладено зі згоди дружини Покупця, ОСОБА_7 , про надання згоди чоловіку ОСОБА_3 на купівлю квартири, підпис якої в заяві посвідчено за реєстровим №2311. (т.1 а.с.8)
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав на нерухоме майно, про реєстрацію прав власності від 26.06.2015р. право власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_3 . (т.1 а.с.9)
Згідно висновку СОД ФОП ОСОБА_17 від 30.01.2023р. (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності №554/2022 від 15.11.2022, виданий ФДМУ) ринкова вартість двокімнатної квартири АДРЕСА_1 складає 806 800 грн. 00 коп. (т.1 а.с.12)
Відповідно до договору купівлі-продажу будинку від 16 червня 2016 р. посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гуменюк Л.П. в р. № 1713 Продавець ОСОБА_9 передає у власність Покупця, а Покупець ОСОБА_3 приймає у власність житловий будинок АДРЕСА_9 , загальною площею - 80,8 кв.м., житлою площею 49,7 кв.м. на земельній ділянці площею 0,0706 га з надвірними будівлями: гараж літ. «Б», літня кухня літ. «В», погріб літ. «в», сарай літ. «Г», літній душ літ. «Д», вбиральня літ. «Е», зливна яма літ. «Ж», колодязь літ. «К», огорожа №1,2», що розташовані за адресою: смт. Солоницівка, Дергачівського району, Харківської області, Горького в`їзд. Продаж житлового будинку з надвірними будівлями, за домовленістю сторін вчинено за суму 429000,00 грн., що на день підписання договору становить еквівалент 17160 доларів США, яку Покупець, ще до підписання договору сплатив повністю продавцю. Відповідно до п. 7 Договір укладено зі згоди дружини Продавця, ОСОБА_6 на продаж житлового будинку з надвірними будівлями, підпис якої в заяві засвідчено 16.06.2016 р. за реєстровим №1709. Також цей договір укладено зі згоди дружини Покупця, ОСОБА_7 , про надання згоди чоловіку ОСОБА_3 на купівлю житлового будинку з надвірними будівлями, підпис якої в заяві засвідчено 16.06.2016 р. за реєстровим №1711. За п.10 Договору, сторони однаково розуміючи значення і умови цього правочину та його правові наслідки, підтвердили дійсність намірів при укладанні, а також те, що правочин не носить характеру фіктивного та удаваного. Сторони свідчать, що на час укладення цього правочину вони не визнані судом недієздатними або обмеженими у цивільній недієздатності, правочин не вчинено під впливом помилки, насильств, тяжких обставин і не на невигідних для себе умовах. За п.11 Договір зачитаний в уголос, а також прочитаний сторонами у надрукованому вигляді, цілком і повністю відповідає волевиявленню сторін. (т.1 а.с.13)
Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 21.06.2016 р. право власності на житловий будинок АДРЕСА_2 , Горького в`їзд зареєстровано за ОСОБА_3 . (т.1 а.с.14)
Згідно висновку СОД ФОП ОСОБА_17 від 31.01.2023 р. (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності №554/2022 від 15.11.2022, виданий ФДМУ) ринкова вартість будинку АДРЕСА_2 , Горького в`їзд складає 505300 грн. 00 коп. (т.1 а.с.19)
Як вбачається з рішення Солоніцівської селищної ради Харківського району Харківської області від 20.04.2023 за №17 «Про перейменування вулиць, площ, провулків, в`їздів населених пунктів Солоніцівської селищної ради» Горького в`їзд перейменовано на Миру в`їзд. (т.2 а.с.28,29)
Відповідно договору купівлі продажу від 29 березня 2021 р., посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Жовнір Я.В. в р.№1115 Продавець ОСОБА_18 передала у власність, а Покупець ОСОБА_7 , прийняла у власність однокімнатну квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею - 59,8 кв.м., жилою площею 23,2 кв.м. Продаж квартири вчинено за 832216 грн. Відповідно до п. 6 Договір укладено зі згоди чоловіка Покупця – ОСОБА_3 на купівлю квартири, підпис якого в заяві посвідчено за реєстровим №1114. (т.1 а.с.20)
Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав на нерухоме майно, про реєстрацію прав власності від 29.03.2021 р. право власності на однокімнатну квартиру АДРЕСА_3 зареєстровано за ОСОБА_7 . (т.1 а.с.21)
Відповідно висновку СОД ФОП ОСОБА_17 від 30.01.2023 р.(сертифікат суб`єкта оціночної діяльності №554/2022 від 15.11.2022, виданий ФДМУ) ринкова вартість однокімнатної квартири АДРЕСА_3 складає 1082 400 грн. 00 коп. (т.1 а.с.24)
Згідно попереднього договору від 27 вересня 2021 року, укладеного між ОСОБА_8 (Сторона -1) та ОСОБА_3 (Сторона-2), сторони зобов`язуються в майбутньому у строк не пізніше 22 грудня 2021 року укласти та нотаріально посвідчити договір купівлі продажу квартири АДРЕСА_4 загальною площею 27,8 кв.м.
При цьому ОСОБА_8 у строк не пізніше 22 грудня 2021 року зобов`язується набути право власності на квартиру, зареєструвати на своє ім`я право власності на квартиру в установленому чинним законодавством порядку та підготувати документи, необхідні для укладення та нотаріального посвідчення основного договору. Сторона - 1 зобов`язується завершити будівництво та ввести в експлуатацію житловий будинок, в якому розміщена вищевказана квартира, а також зобов`язується оформити належним чином та зареєструвати право власності на майбутню квартиру.
Об`єктом купівлі продажу в майбутньому буде виступати однокімнатна квартира АДРЕСА_4 загальною площею 27,8 кв.м., право власності на яку належатиме Стороні -1, відповідно до правовстановлюючих документів. За домовленістю сторін загальна характеристика квартири може бути змінена відповідно до технічного паспорту. На момент укладення основного договору ця квартира буде передаватись у належному санітарно-технічному стані, з усіма проведеними комунікаціями (водо-тепло,-електропостачанням), обладнані метало-пластиковими вікнами та вхідними дверима, без проведення облицювальних робіт.
Ціна вказаної квартири на момент укладення основного договору буде становити 1 206 000, 00 грн., що за домовленістю рахується як еквівалент 45 000 доларів США, яка буде сплачена Стороною - 2 - Стороні -1 в сумі 1 206 000, 00 грн. за квартиру до підписання або в день підписання основного договору.
Крім цього, сторони домовились, що основний договір може бути укладений та нотаріально посвідчений у приватного нотаріуса ХМНО Хотенець Ю.А. однак, якщо основний договір не буде укладено до 15 години 22 грудня 2021 року, то він підлягає укладенню та нотаріальному посвідченню у цього ж нотаріуса з 15 години до 18 години 22 грудня 2021 року.
В договорі підтверджено факт виконання умов попереднього договору, а саме отримання ОСОБА_8 (Стороною-1) грошового забезпечення в розмірі 1206 000,00 грн. 27.09.2021 року, тобто після узгодження умов попереднього договору та до його підписання, а також відсутність з приводу цього до Сторони-2 будь-яких претензій фінансового та іншого характеру.
У випадку невиконання або неналежного виконання зобов`язань за попереднім договором з вини ОСОБА_3 грошове забезпечення в сумі 1 206 000 00 грн. залишається у Сторони - 1 і поверненню не підлягає, а у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань за попереднім договором з вини ОСОБА_8 , Сторона - 1 повинна сплатити Стороні - 2 штраф у розмірі 100000 грн. 00 коп. (т.1 а.с.25)
Згідно висновку СОД ФОП ОСОБА_17 від 31.01.2023 р. (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності №554/2022 від 15.11.2022, виданий ФДМУ) ринкова вартість однокімнатної квартири АДРЕСА_4 складає 1153 800 грн. 00 коп. (т.1 а.с.26)
Рішенням Ленінського районного суду м.Харкова від 22.03.2023 шлюб зареєстрований між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 розірвано. (т.2 а.с.25-27)
Згідно відповіді Регіонального сервісного Центру ГЦС МВС в Харківській області від 13.07.2023р. та роздруківок реєстраційних карток транспортних засобів вантажний фургон малотоннажний Volkswagen LT 35, 2005 р.в., кузов НОМЕР_2 , сірого кольору, VIN - НОМЕР_2 , номерні знаки НОМЕР_1 , було зареєстровано 01.02.2019 р. в ТСЦ №6349 РСЦ ГСЦ МВС в Харківській області на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП: НОМЕР_5 . На транспортний засіб було оформлено свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_6 . Вищевказаний транспортний засіб 28.02.2023р. було перереєстровано у ТСЦ №6350 РСЦ ГСЦ МВС в Харківській області на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_7 та закріплено номерні знаки НОМЕР_3 і оформлено свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_8 . Підставами проведення перереєстраціх транспортного засобу є: заява №1082629369 від 28.02.2023р.; договір комісії 6288/23/1/004301, оформлений 25.02.2023р. у ТОВ «АВТОЗНАК»; договір купівлі – продажу транспортного засобу 6288/23/004301 укладений 26.02.2023р. у ТОВ «АВТОЗНАК»; акт огляду 6288/23/001176, оформлений 26.02.2023р. у ТОВ «АВТОЗНАК». На ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП: НОМЕР_5 на теперішній час, зареєстрованих засобів – не значиться. (а.с.107-110)
За договором купівлі продажу транспортного засобу за №6288/23/004301 від 26.02.2023 р. між ТОВ «АВТОЗНАК» від якого виступає ОСОБА_19 та ОСОБА_6 укладено договір купівлі - продажу, згідно умов якого у власність ОСОБА_6 перейшов вживаний транспортний засіб марки Volkswagen LT 35, 2005 року випуску, сірого кольору, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_6 , д.н.з. НОМЕР_1 (номер кузову - НОМЕР_2 ), вартість якого складає 10 000 грн. (а.с.181,182)
Після акту огляду реалізованого транспортного засобу за №6288/23/001176 26.02.2023 р. на підставі договору купівлі продажу транспортного засобу за №6288/23/004301 від власника ОСОБА_3 на покупця ОСОБА_6 , було зареєстровано 28.02.2023р. транспортний засіб марки Volkswagen LT 35, 2005 року випуску, сірого кольору, номер кузову - НОМЕР_2 та отримано свідоцтво про реєстрацію СТР НОМЕР_9 , д.н.з. НОМЕР_3 . (а.с.183-185) 
Згідно висновку експерта судово-товарознавчої експертизи №6171 від 07.04.2025 р. ринкова вартість автомобіля «Volkswagen LT 35» VIN - НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_1 станом на момент проведення експертизи, а саме 16.09.2024 р. становить 276117 грн. 02 коп. (т.1 а.с.227-240)
За ч.1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто; 4) житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду".
Згідно ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
За ч.1 ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
Згідно ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Відповідно до ст.74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.
За ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ч.2 ст.372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.
Набуття майна за час шлюбу створює презумпцію права спільної сумісної власності майна подружжя, яка не потребує доказування та не потребує встановлення інших обставин, крім набуття майна за час шлюбу, та існує поки не спростована. У разі коли презумпцію права спільної сумісної власності майна подружжя не спростовано за відсутності належних доказів того, що майно придбане за особисті кошти одного з подружжя, таке майно вважається спільною сумісною власністю та підлягає поділу, при цьому частки чоловіка та дружини у майні є рівними. 
Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує (постанова Великої Палати Верховного Суду від 11 жовтня 2023 року у справі № 756/8056/19 (провадження № 14-94цс21)).

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду по справі № 264/2232/19 зробив висновок, що згідно з пунктом 3 частини першої статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка, є майно, набуте нею за час шлюбу, але за кошти, які належали їй (йому) особисто за умови доведення обставин, необхідних для спростування презумпції спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу, тим із подружжя, який її спростовує.
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду (справа № 343/1294/18) акцентував увагу на тому, що якщо майно придбано під час шлюбу, то реєстрація прав на нього (транспортний засіб, житловий будинок чи іншу нерухомість) лише на ім`я одного із подружжя не спростовує презумпцію належності його до спільної сумісної власності подружжя.
При розгляді справ про поділ спільного сумісного майна подружжя (жінки та чоловіка, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі) встановлення обсягу спільно нажитого майна є передусім питаннями доведення відповідних обставин, спростування чи неспростування презумпції спільної сумісної власності, які суд вирішує в мотивувальній частині свого рішення. Більше того, відповідне судове рішення лише підтверджує наявність режиму спільного сумісного майна, і для такого підтвердження заявлення вимоги про визнання певних об`єктів спільним сумісним майном та, як наслідок, зазначення в резолютивній частині судового рішення про таке визнання не є необхідним. Ефективним способом захисту за таких умов є саме вирішення вимоги про поділ спільного сумісного майна (пункт 70 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23 січня 2024 року у справі № 523/14489/15-ц (провадження № 14-22цс20)), аналогічна позиція викладена у постанові Касаційного цивільного Суду у складі Верховного Суду від 04.09.2024 по справі № 754/9261/19 який виснував, якщо метою сторін у справі є поділ спільного сумісного майна, набутого за час шлюбу, то позовні вимоги про визнання майна об`єктом спільної сумісної власності не є належним способом захисту прав сторін на такий поділ.

Посилання відповідача, його представника та 3-ї особи ОСОБА_6 на те, що будинок АДРЕСА_2 в`їзд, хоча формально і набутий в період шлюбу, але фактично не був придбаний за спільні сумісні кошти подружжя, а був безоплатно переданий батьками ОСОБА_13 у власність ОСОБА_3 , що оформлено шляхом укладання договору купівлі продажу, оскільки під цим правочином приховано договір дарування, тобто правочин є удаваним і не є спільною власністю подружжя судом сприймається критично.
Як вбачається з самого договору договору купівлі-продажу будинку від 16 червня 2016 р. посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Гуменюк Л.П. в р. № 1713 Продавець ОСОБА_9 передає, а Покупець ОСОБА_3 приймає у власність житловий будинок АДРЕСА_2 . Продаж вчинено за 429000,00 грн., що є еквівалентом 17160 доларів США, яку Покупець до підписання договору сплатив повністю продавцю. Відповідно до п. 7 Договір укладено зі згоди дружини Продавця, ОСОБА_6 та зі згоди дружини Покупця, ОСОБА_7 . За п.10 Договору, сторони однаково розуміючи значення і умови цього правочину та його правові наслідки, підтвердили дійсність намірів при укладанні, а також те, що правочин не носить характеру фіктивного та удаваного. Сторони, зокрема свідчать, що правочин не вчинено під впливом помилки, насильств, тяжких обставин і не на невигідних для себе умовах. Згідно п.11 Договір зачитаний в уголос, а також прочитаний сторонами, цілком і повністю відповідає волевиявленню сторін.
Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. 
Згідно з ч. 1 ст. 218 ЦК заперечення однією зі сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами.
Зазначений договір купівлі-продажу є чинним і будь ким з причин недійсності, удаваності чи фіктивності не оскаржувався, і такі вимоги не заявлялися.
Як вбачається з договору купівлі – продажу земельної ділянки від 16 червня 2016 р. посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Гуменюк Л.П. в р. № 1717 Продавець ОСОБА_9 передав, а Покупець ОСОБА_3 прийняв у власність земельну ділянку площею 0,0706 га за 21 000 грн., еквівалент якої складає 840 доларів США, які покупець сплатив повністю до підписання цього договору. Відповідно до п.9 Договір укладено зі згоди дружини Продавця, ОСОБА_6 та зі згоди дружини Покупця, ОСОБА_7 . Згідно п.11,12 договору сторони, зокрема свідчать, що правочин не вчинено під впливом помилки, насильств, тяжких обставин і не на невигідних для себе умовах. Договір зачитаний в уголос, а також прочитаний сторонами, цілком і повністю відповідає волевиявленню сторін.
Суд при встановленні обсягу спільного майна подружжя враховує, що зазначена земельна ділянка придбана в період шлюбу, має відповідну ціну і цільове призначення - обслуговування житлового будинку АДРЕСА_2 з надвірними будівлями, при цьому позивач не звертається з вимогами щодо її поділу.
Посилання представника відповідача на те, що житловий будинок за адресою: АДРЕСА_5 не введений в експлуатацію, а тому попередній договір від 27.09.2021, укладений між ОСОБА_8 та ОСОБА_3 не створює для сторін будь-яких майнових прав і обов`язків, а лише містить їх взаємне зобов`язання щодо укладення договору купівлі - продажу квартири в майбутньому, і жодні майнові права за цим договором у подружжя не виникли суд сприймає критично. Згідно відповіді 3-ї особи ОСОБА_8 , яким підтверджено отримання грошових коштів від ОСОБА_3 в сумі 1 206 000, 00 грн. до підписання Договору зазначено, що станом на сьогоднішній день в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно маються відомості, щодо реєстрації права власності на зазначену квартиру (загальною площею 27, 1 кв.м.) в будинку АДРЕСА_5 , а також, щодо самого будинку по АДРЕСА_6 , власником якого виступає Товариство з обмеженою відповідальністю «Коломенська ЛТД» де він, як одноособовий представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Коломенська ЛТД» ЄДРПОУ 43751632, заперечень, щодо укладання з ОСОБА_3 основного договору купівлі-продажу однокімнатної квартири не має.
В судовому засіданні представник відповідача повідомив, що йому не відомо чому не укладався договір купівлі-продажу та чи звертався ОСОБА_3 щодо стягнення з ОСОБА_8 штрафних санкцій у розмірі 100 000 грн. у зв`язку з неукладенням такого договору.
Посилання представника відповідача про заниженість вартості житлового будинку АДРЕСА_2 , Миру (колишній Горького) в`їзд судом сприймається критично.
При цьому суд сприяв учасникам судового процесу в реалізації ними прав, судом було роз`яснено права та обов`язки сторін, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, зокрема щодо можливості заявити відповідні клопотання щодо встановлення реальної вартості майна, однак відповідач не скористався цією можливістю. 
Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Оскільки вищезазначене майно, в т.ч. і грошові кошти, набуте подружжям за час шлюбу, та те, що відповідачем не спростовано презумпцію права спільної сумісної власності майна відповідно до ч.3 ст.368 ЦК України та ст.60 СК України, вищезазначене майно та грошові кошти є спільною сумісною власністю подружжя
Як встановленно судом під час шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_7 подружжям було придбано:
двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 26 червня 2015 р. за 741650,0 грн., яка на праві власності зареєстрована за ОСОБА_3 (згідно висновку СОД ФОП ОСОБА_17 на момент 30.01.2023 р. вартість квартири складає 806800, 00 грн.)
житловий будинок АДРЕСА_2 в`їзд на підставі договору купівлі-продажу від 16 червня 2016 р. за 429000,00 грн., що на праві власності зареєстровані за ОСОБА_3 (згідно висновку СОД ФОП ОСОБА_17 на момент 31.01.2023 р. вартість яких складає 505300, 00 грн.)
однокімнатну квартиру АДРЕСА_3 на підставі договору купівлі продажу від 29 березня 2021 р. за 832216,0 грн., яка на праві власності зареєстрована за ОСОБА_7 (згідно висновку СОД ФОП ОСОБА_17 на момент 30.01.2023 р. вартість якої складає 1082400, 00 грн.)
автомобіль Volkswagen LT 35, 2005 року випуску, ринкова вартість якого відповідно до висновку експерта судово-товарознавчої експертизи №6171 від 07.04.2025 на момент проведення експертизи, а саме 16.09.2024 р. становить 276 117 грн. 02 коп.
Крім того, за попереднім договором від 27 вересня 2021 року на виконання зобов`язань у виді укладання договору купівлі - продажу однокімнатної квартири АДРЕСА_4 ОСОБА_3 було сплачено ОСОБА_8 , 1206000,00 грн. Зазначене своїми письмовими поясненнями підтвердив ОСОБА_8 . При цьому, попередній договір від 27 вересня 2021 року не містить будь-яких посилань та те, що сплачені 1206000,00 грн. є особистими коштами ОСОБА_3 . 

Позивач також просила визнати за нею, ОСОБА_7 , право власності:
1) на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 ; 2) однокімнатну квартиру АДРЕСА_3 ; 3) Стягнути з ОСОБА_3 на її користь вартості автомобіля Volkswagen LT 35 у розмірі 180107,25 грн.
Та визнати за відповідачем ОСОБА_3 право власності:
1) на житловий будинок АДРЕСА_2 ; 2) на грошові кошти в сумі 1206000,00 грн., які були сплачені ОСОБА_8 за попереднім договором від 27 вересня 2021 року на виконання зобов`язань у виді укладання договору купівлі - продажу однокімнатної квартири АДРЕСА_4 .
При цьому представником позивача надано розрахунок розподілу майна:
За ОСОБА_7 : двокімнатна квартира АДРЕСА_1 , вартість якої відповідно до звіту про оцінку майна складає 806 800,00 грн. та однокімнатна квартира АДРЕСА_3 , вартість якої відповідно до звіту про оцінку майна складає 1 082 400,00 грн., що в загальній сумі становить 1 889 200,00 грн.
За ОСОБА_3 : житловий будинок АДРЕСА_2 , Горького в`їзд, вартість яких відповідно до звіту про оцінку майна становить 505 300,00 грн. та грошові кошти в сумі 1 206 000,00 грн., які були сплачені ОСОБА_8 за попереднім договором від 27 вересня 2021 року, що в загальній сумі становить 1 711 300 грн.
Звертала увагу суду, що разом з будинком до відповідача переходить право власності на земельну ділянку, яка є невід`ємною частиною від будинку та яка була також придбана в період шлюбу, відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 16 червня 2016 року вартість якої становила 210 000,00 грн.
Тому сторона позивача вважала, що такий поділ майна є рівним: ОСОБА_7 - 1 889 200,00 грн. та ОСОБА_9 -1 711 300 грн. + 210 00,00 грн.
Також просили при розподілі автомобіля марки Volkswagen LT 35, 2005 р.в., д.н. НОМЕР_1 стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 вартості автомобіля в розмірі 180 107,25 грн.

Суд частково погоджується з зазначеним розрахунком розподілу майна, при цьому звертає увагу на таке.
Вартість автомобіля «Volkswagen LT 35» VIN - НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_1 , придбаного у шлюбі і яким однособово розпорядився відповідач, відповідно до висновку експерта судово-товарознавчої експертизи №6171 від 07.04.2025 становить 276 117 грн. 02 коп., а тому його частина (компенсація) - 138058 грн. 51 коп.
Представник позивача зазначає, що разом з будинком до відповідача перейшло право власності на земельну ділянку, яка також була придбана в період шлюбу і має ціну 210 000 грн., при цьому позивач не звертається з вимогами щодо її поділу. 
Суд приймає до уваги, що земельна ділянка придбана в період шлюбу, однак, як вбачається з договору купівлі продажу від 16 червня 2016 р. ціна земельної ділянки зазначена у розмірі 21000 грн., а не 210 000 грн.
А тому суд вважає за можливе в порядку розділу спільного сумісного майна та грошових коштів, визнати за ОСОБА_7 право власності на: 1) двокімнатну квартиру АДРЕСА_10 ; 2) однокімнатну квартиру АДРЕСА_11 .
Вартість виділеного майна в порядку поділу складає: 806800,00 (вартість двокімнатної квартири) + 1082400,00 (вартість однокімнатної квартири) + 138058,51 (компенсація вартості автомобіля згідно експертизи) = 2027258 грн. 51 коп. 
Також в порядку розділу спільного сумісного майна та грошових коштів, суд визнає за ОСОБА_3 право власності на: 1) житловий будинок АДРЕСА_2 в`їзд; 2) грошові кошти в сумі 1 206 000 грн. 00 коп., які були сплачені ОСОБА_8 за попереднім договором від 27 вересня 2021 року за виконання зобов`язань у вигляді укладання договору купівлі - продажу однокімнатної квартири АДРЕСА_7 . 
При цьому вартість виділеного майна в порядку поділу складає: 505300,00 +1 206 000,00 = 1711300 грн. 00 коп.
Оскільки вартість майна яке виділяється позивачу більша на 294958 грн. 51 коп. (2027258,51 -1711300,0 – 21000 (вартість земельної ділянки)), вимог щодо стягнення різниці не заявлено, то компенсація частини вартості автомобіля у розмірі 138058 грн. 51 коп. з відповідача на користь позивача не стягується, а підлягає заліку.
Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення статті 141 ЦПК України. Так, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Суму задоволених вимог 1 889 200 грн. 00 коп. слід помножити на 100 та поділити на суму первісних вимог 2069307 грн. 25 коп., що дорівнює 91,30%, що від суми сплаченого позивачем судового збору 13420,00 грн. дорівнює 12252,46 грн., і такий розмір судового збору слід стягнути з відповідача на користь позивача.
Суд вважає, що з відповідача в порядку ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 12252,46 грн. та витрати на проведення судово авто товарознавчої експертизи у розмірі 4922 грн. 32 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 141, 211, 259, 263, 264, 273, ЦПК України, ст.ст.368, 372 ЦК України, ст.ст. 57,60,69,70,74 СК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_7 до ОСОБА_3 , 3-і особи на стороні відповідача, що не заявляють самостійні вимоги: ОСОБА_6 , ОСОБА_8 про розподіл спільного майна подружжя - задовольнити частково.
В порядку розділу спільного сумісного майна та грошових коштів, визнати за ОСОБА_7 право власності на: 
- двокімнатну квартиру АДРЕСА_10 ;
- однокімнатну квартиру АДРЕСА_11 ;
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Визнати за ОСОБА_3 право власності на:
житловий будинок АДРЕСА_2 в`їзд;
грошові кошти в сумі 1 206 000 грн. 00 коп., які були сплачені ОСОБА_8 за попереднім договором від 27 вересня 2021 року за виконання зобов`язань у вигляді укладання договору купівлі - продажу однокімнатної квартири АДРЕСА_7 . 
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 сплаченій судовий збір в розмірі 12252 грн. 46 коп. та витрати на проведення судово- автотоварознавчої експертизи у розмірі 4922 грн. 32 коп., а всього 17174 грн. 78 коп.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 
Повний текст рішення складено 10 липня 2026 року.

Сторони по справі:
позивач:  ОСОБА_7 ( АДРЕСА_12 ) 
відповідач: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_13 )
3-ті особи: 
ОСОБА_6 , зареєстрована:АДРЕСА_2 , 
ОСОБА_8 , зареєстрований: АДРЕСА_14 

Суддя Л.Г. Проценко