| | Справа №760/26965/25 2-о/760/127/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 липня 2026 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі
головуючої судді - Усатової І.А.,
за участю секретаря судового засідання - Омельяненко С.В.,
розглянувши за правилами спрощеного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області про встановлення факту, що має юридичне значення, суд
В С Т А Н О В И В :
Заявниця звернулася до суду із заявою та просить встановити факт належності їй трудової книжки серії НОМЕР_1 .
Посилається в заяві на те, що 02.08.1983 було оформлено трудову книжку серії НОМЕР_1 на ім`я « ОСОБА_2 » ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування заяви вказує, що 11.07.2025 звернулась до територіальних органів Пенсійного Фонду України для призначення їй пенсії за віком. 
18.07.2025 отримала рішення про відмову у призначенні пенсії за віком № 262940023029 від 18.07.2025, відповідно до частини 1 статті 26 Закону України «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування», оскільки заявниця не набула необхідного страхового стажу.
До страхового стажу заявниці не було зараховано періоди роботи за записами трудової книжки від 02.08.1983 серії НОМЕР_1 , оскільки прізвище, зазначене у трудовій книжці як « ОСОБА_3 » (так російською), не відповідає прізвищу, вказаному у свідоцтві про укладення шлюбу, а саме « ОСОБА_3 » (так російською). 
Виходячи з викладеного, просить задовольнити заяву.
Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 23.03.2026 у справі відкрито провадження та призначено до судового розгляду.
Заявниця у судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи.
Представником заявниці подано клопотання про розгляд справи за відсутності заявниці та її представника, вимоги заяви підтримали та просили вимоги заяви задовольнити. 
Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. 
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення заяви, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 13 квітня 1965 року Підгаєцькою міською радою Бережанського району Тернопільської області, народилася ОСОБА_2 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 ; місце народження: Тернопільська обл., Бережанський р-н, місто Підгайці.
До матеріалів справи долучено заяву від імені заявниці відповідно до якої 28.04.1982 остання звернулася про видачу паспорт громадянина СРСР зразка 1974 року (ф-1) серії НОМЕР_3 , де зазначено прізвище заявниці « ОСОБА_4 ». 
З копії диплому серії НОМЕР_4 від 16 липня 1983 року, дані заявниці вказано українською мовою « ОСОБА_2 » та російською мовою: « ОСОБА_5 ».
02 серпня 1983 року було оформлено трудову книжку серії НОМЕР_1 .
Відповідно до відомостей, що містяться на титульному аркуші трудової книжки, прізвище, ім`я та по батькові її власника зазначено російською мовою як « ОСОБА_5 ». 
Зі свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 від 06.07.1985, вбачається, що « ОСОБА_2 », після реєстрації шлюбу змінила прізвище на шлюбне - « ОСОБА_6 ». 
З метою підтвердження тотожності зазначених варіантів написання прізвища заявниця звернулася до ТОВ «Київський експертно-дослідний центр», за результатами чого складено висновок експерта № 100925 від 15 вересня 2025 року. Відповідно до зазначеного висновку прізвища « ОСОБА_4 », « ОСОБА_3 » та « ОСОБА_3 » є лінгвістично ідентичними, оскільки:
1) ОСОБА_3 та ОСОБА_3 - різномовні (українська та російська) форми того самого прізвища, українського за походженням; 2) ОСОБА_3 та ОСОБА_3 - орфографічні російськомовні варіанти того самого прізвища. Згідно із чинним українським правописом, нормативна форма цього прізвища жін. роду – ОСОБА_3 .
Як зазначає заявник, 11.07.2025, у зв`язку з набуттям пенсійного віку, вона звернулася до територіальних органів Пенсійного Фонду України із заявою для оформлення пенсії.
З наявного в матеріалах справи рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 18.07.2025 №262940023029, вбачається, що відповідно до наданих документів до страхового стажу ОСОБА_1 не зараховано періоди роботи за записами трудової книжки від 02.08.1983 НОМЕР_1 , оскільки прізвище « ОСОБА_3 » (так російською) не відповідає даним свідоцтва про одруження « ОСОБА_3 » (так російською).
Відповідно до п.п. 1, 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.
У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.
Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
Наведене свідчить про те, що у разі, коли установи, які видали правовстановлюючі документи, не можуть виправити допущені в них помилки, особи мають право звернутись до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа відповідно положень вищезазначеної норми.
При розгляді цих справ суд встановлює саме належність особі документа, а не тотожність осіб, які неоднаково названі у різних документах.
Така позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 08 грудня 2021 року у справі № 464/6696/20, провадження № 61-13755св21, яка, з точки зору ч. 4 ст. 263 ЦПК України, має враховуватися судом.
Відповідно до ст. 48 КЗпП України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Згідно з п.2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29 липня 1993 року / в редакції наказу Мінпраці та соцполітики № 259/34/5 від 08 червня 2001 року / заповнення трудової книжки вперше проводиться власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття працівника на роботу.
До трудової книжки вносяться відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження.
Перша сторінка (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.
Тобто, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення трудової книжки і законом не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки.
Суд вважає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21 лютого 2018 року у справі № 687/975/17, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. При цьому, суд враховує, що заявник не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто ним, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу заявника за спірний період. Недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.
Оцінюючи в сукупності зібрані та дослідженні по справі докази, суд вважає доведеним факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трудової книжки серії НОМЕР_1 , видана 02 серпня 1983 року .
З огляду на викладене, враховуючи, що заявниці відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку з незарахуванням до страхового стажу періодів роботи за записами трудової книжки серії НОМЕР_1 через розбіжності у написанні її дошлюбного прізвища, а також беручи до уваги наявні у справі докази, які підтверджують належність зазначеної трудової книжки саме ОСОБА_1 , суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність захисту прав заявника шляхом встановлення факту належності заявнику вищевказаної трудової книжки.
У даному випадку рішення суду не замінює собою документ, який виданий роботодавцем, а лише підтверджує належність такого документу фізичній особі, що у подальшому надасть заявнику можливість на виникнення, зміну та припинення охоронюваних законом прав, свобод та інтересів, а також здійснення особистих майнових чи немайнових прав, які належать йому відповідно до положень статті 46 Конституції України.
З урахуванням цього, заява підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.15, 16 ЦК України, ст.ст.12, 76, 77, 79, 87, 89, 258-259, 265, 273, 315, 319 ЦПК України, суд
В И Р І Ш И В:
Заяву задовольнити.
Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що трудова книжка серії НОМЕР_1 , видана 02 серпня 1983 року, належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.А. Усатова