11.09.2026 Справа № 756/13162/25
Справа № 756/13162/25
Провадження № 2/756/1044/26

Р І Ш Е Н Н Я
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

 
11 вересня 2026 року м. Київ
Суддя Оболонського районного суду міста Києва Шролик І.С., розглянувши цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

У С Т А Н О В И В :

 
Позивач звернувся до Оболонського районного суду міста Києва із зазначеною позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 0017/980/1634558/20 від 22.04.2020 у розмірі 27 582,24 грн.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 22.04.2020 між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, за яким банк надав відповідачу кредит у формі кредитної лінії з використанням платіжної картки, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним. 
Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, унаслідок чого утворилася заборгованість.
24.03.2023 АТ «ОТП Банк» відступило позивачу право вимоги за зазначеним кредитним договором на підставі договору факторингу № 24/03/23. Позивач направив відповідачу вимогу про погашення заборгованості, яку відповідач не виконав. Заборгованість відповідача перед позивачем становить 27 582,24 грн, з яких 22 000 грн - заборгованість за тілом кредиту, 5 582,24 грн - заборгованість за процентами.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.08.2025 справу передано на розгляд судді ОСОБА_2 .
Ухвалою судді Оболонського районного суду міста Києва від 01.10.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін, відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.08.2026 у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_2 у відставку справу передано на розгляд судді Шролик І.С.
Ухвалою судді Оболонського районного суду міста Києва від 24.08.2026 справу прийнято до провадження, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Відповідачу на адресу зареєстрвоаного місця проживання надсилалась судова кореспонденція, яка повернута без вручення адресату із позначкою «адресат відсутній».
У встановлений строк відповідач відзив на позов не подав, клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не заявив.
Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами (ч. 5 ст. 279 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 22.04.2020 ОСОБА_1 підписав заяву-анкету про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» № 0017/980/1634558/20, якою виявив бажання відкрити поточний (картковий) рахунок № НОМЕР_1 у гривні з типом картки MC Gold та отримати електронний платіжний засіб. Згідно зі змістом заяви-анкети вона є невід`ємною частиною Договору про видачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток (особистих) та Тарифів банку/Тарифного пакету приватного банківського обслуговування, розміщених на офіційному сайті банку; підписанням заяви-анкети клієнт підтвердив, що ознайомлений і згоден з договором та тарифами банку, а також отримав свій примірник заяви-анкети, договору та тарифів.
У розділі «Умови обслуговування кредитної лінії» заяви-анкети сторони погодили, що за користування кредитом (кредитною лінією) банк нараховує проценти, які розраховуються на підставі процентної ставки; на дату укладення заяви-анкети розмір процентної ставки становить 5% щомісячно, а протягом пільгового періоду - 0,01% річних. Цим же розділом визначено, що всі інші умови кредитування (зобов`язання по кредитній лінії) визначаються договором.
Того ж дня, 22.04.2020, відповідач підписав паспорт споживчого кредиту, в якому зазначено основні умови кредитування: тип кредиту - кредитна лінія по продукту MC Gold, «Кредитна карта Мані на Кармані Легка»; строк кредитування - 36 місяців; процентна ставка - 0,01% річних протягом пільгового періоду та 5% щомісячно після закінчення пільгового періоду; тип процентної ставки - фіксована; реальна річна процентна ставка - 79,58% (розділи 3, 4 паспорта споживчого кредиту). Процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, становить 0,1% на суму простроченої заборгованості за кредитною лінією за день (розділ 6 паспорта споживчого кредиту).
Факт надання відповідачу кредитних коштів підтверджується випискою АТ «ОТП Банк», згідно з якою починаючи з травня 2020 року відповідач з використанням платіжної картки № НОМЕР_2 здійснював за рахунок кредитної лінії оплату товарів і послуг та отримання готівкових коштів, а також частково вносив кошти на погашення заборгованості. 
Згідно з розрахунком заборгованості за договором № 0017/980/1634558/20 від 22.04.2020 станом на 24.03.2023 відповідач використав кредитні кошти на загальну суму 23 371,02 грн, банком нараховано проценти у загальній сумі 8 970,10 грн, на рахунок від відповідача надійшли кошти в сумі 4 758,88 грн; заборгованість становить 27 582,24 грн. Останнє нарахування процентів здійснено 09.11.2021.
24.03.2023 між АТ «ОТП Банк» (клієнт) та ТОВ «Брайт Інвестмент» (фактор) укладено договір факторингу № 24/03/23, за умовами якого клієнт (первісний кредитор) передає, а фактор (новий кредитор) приймає право грошової вимоги.
Як вбачається з витягу з додатку № 1 до договору факторингу № 24/03/23 від 24.03.2023, до позивача перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 0017/980/1634558/20 від 22.04.2020 у загальному розмірі 27 582,24 грн.
Доказів погашення заборгованості повністю або частково матеріали справи не містять.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Частинами 1, 6 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього Кодексу, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України).
За змістом ч. 1 ст. 1077 ЦК України (у редакції, чинній на момент укладення договору факторингу) за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України).
Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Верховний Суд у постанові від 21.07.2021 у справі № 334/6972/17 зазначив, що «належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором».
Оцінюючи встановлені обставини, суд виходить з того, що 22.04.2020 між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір шляхом підписання відповідачем заяви-анкети про надання банківських послуг та паспорта споживчого кредиту. Банк виконав свій обов`язок з надання кредиту, що підтверджується випискою з карткового рахунку відповідача № НОМЕР_1 , яка є первинним документом і відображає використання відповідачем кредитних коштів шляхом розрахунків платіжною карткою та отримання готівки, а також часткове внесення ним коштів на погашення заборгованості.
Проценти за користування кредитом нараховані банком у період з липня 2020 року по 09.11.2021, тобто в межах строку кредитування, за процентними ставками, погодженими сторонами у заяві-анкеті та паспорті споживчого кредиту. Позивач після відступлення права вимоги нарахувань не здійснював і просить стягнути заборгованість у розмірі, переданому йому за реєстром боржників. Вимоги про стягнення комісії, неустойки (штрафу, пені), трьох процентів річних та інфляційних втрат позивачем не заявлено.
Право вимоги за кредитним договором № 0017/980/1634558/20 від 22.04.2020 перейшло до позивача на підставі договору факторингу № 24/03/23 від 24.03.2023. Отже, позивач набув право вимоги до відповідача за кредитним договором в обсязі, що існував на момент переходу цього права.
Розмір заборгованості узгоджується з випискою по рахунку, розрахунком заборгованості та витягом з реєстру боржників, відповідачем не спростований, власного розрахунку чи доказів погашення боргу відповідач не надав.
За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором № 0017/980/1634558/20 від 22.04.2020 у розмірі 27 582,24 грн, з яких 22000 грн - заборгованість за тілом кредиту, 5 582,24 грн - заборгованість за процентами.
Розподіл судових витрат
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
За змістом п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України). Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката (ч. 6 ст. 137 ЦПК України).
Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц зазначила, що «при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін».
Позивач просив стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн, про що зазначив у попередньому (орієнтовному) розрахунку судових витрат у позовній заяві. На підтвердження цих витрат позивач надав договір про надання правової допомоги № 43115064 від 01.07.2025, укладений з Адвокатським бюро «Ольги Клещ», додаткову угоду № 0017/980/1634558/20 від 20.08.2025 до зазначеного договору, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатським бюро, на загальну суму 5 000 грн, акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю адвоката Клещ О.В. та платіжну інструкцію № 1355 від 14.08.2025 про сплату Адвокатському бюро «Ольги Клещ» 5 000 грн.
Згідно з детальним описом робіт адвокатом надано такі послуги: правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій); складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості, в тому числі попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат; формування додатків до позовної заяви (письмових доказів).
Дослідивши надані докази, суд встановив, що заявлені витрати є реальними, пов`язаними з розглядом цієї справи та документально підтвердженими. Відповідач клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу не заявив, доказів їх неспівмірності не надав. Заявлений розмір витрат з урахуванням ціни позову, обсягу наданих послуг та категорії справи є обґрунтованим і пропорційним до предмета спору (ч. 3 ст. 141 ЦПК України), а тому витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач сплатив судовий збір у розмірі 2 422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 993 від 13.08.2025. Оскільки позов задоволено повністю, судовий збір у зазначеному розмірі підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 81, 89, 133, 137, 141, 263-265, 268, 279 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В :

 
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» заборгованість за кредитним договором № 0017/980/1634558/20 від 22.04.2020 у розмірі 27 582,24 грн, судовий збір у розмірі 2 422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн. 
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Відомості про учасників справи: 
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент», код ЄДРПОУ 43115064, місцезнаходження: 49001, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Січових Стрільців, буд. 9. 
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 . 

Суддя         Ірина ШРОЛИК