ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/18972/25 
Номер провадження: 22-з/819/27/26 

П О С Т А Н О В А
Д О Д А Т К О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2026 року        м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 

головуючого судді Майданіка В.В.,
суддів: Воронцової Л.П.,
Склярської І.В., 

учасники справи: 
заявник - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інновація",
заінтересовані особи: ОСОБА_1; заступник начальника Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Плевако Ірина Ігорівна,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи в залі суду в м. Херсоні заяву адвоката Мурги Олександра Геннадійовича, який діє від імені Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інновація", про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу у справі за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інновація", заінтересовані особи: ОСОБА_1, заступник начальника Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Плевако Ірина Ігорівна, про визнання незаконною постанови про закінчення виконавчого провадження та зобов`язання вчинити певні дії, 

В С Т А Н О В И В :

У зазначеній справі № 766/18972/25 ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 13 січня 2026 року скаргу було задоволено частково. Суд постановив: 
--- визнати незаконною постанову заступника начальника відділу Суворовського районного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Плевако І.Г. від 19.01.2021 року про закінчення виконавчого провадження НОМЕР_2;
--- в іншій частині вимог - відмовити. 

За наслідками розгляду апеляційної скарги адвоката Світельської Юлії Віталіївни, яка діє від імені ОСОБА_1 , на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 13 січня 2026 року, на вказану ухвалу суду першої інстанції постановою Херсонського апеляційного суду від 08 червня 2026 року апеляційну скаргу адвоката Світельської Юлії Віталіївни, яка діє від імені ОСОБА_1 , було залишено без задоволення, а ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 13 січня 2026 року - без змін.

У своїй заяві від 12.06.2026 року адвокат Мурга Олександр Геннадійович, який діє від імені Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інновація", просить ухвалити додаткове судове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 судові витрати, а саме витрати на правову допомогу у розмірі 21 000,00 грн.

Розглянувши заяву, вивчивши матеріали, апеляційний суд виходить з такого.

За положеннями ст.270 ЦПК України:
--- суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;
3) судом не вирішено питання про судові витрати;
4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу (частина 1);
--- заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення (частина 2);
--- суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частина 3);
--- у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (частина 4);
--- додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено (частина 5). 

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Зважаючи на предмет спору і обставини, якими заявник обґрунтовує свою заяву про ухвалення додаткового рішення, а також враховуючи матеріали справи, апеляційний суд вважає, що вказана заява підлягає розгляду у тому ж порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, а саме за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою 3 розділу V ЦПК України, але без повідомлення учасників справи.

Вивчивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до зазначеної вище ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати (п.3 ч.1).

Таким чином, додаткове рішення може бути ухвалене лише у передбачених частиною 1 вказаної норми випадках і не може змінити суті основного рішення.

За положенням ст.133 ЦПК України: 
--- судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справ (ч.1);
--- до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3).

Стаття 137 вказаного Кодексу детально описує порядок відшкодування та визначення вказаних витрат, зокрема:
--- витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч.1);
--- за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч.2);
--- для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3);
--- розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.4);
--- у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5);
--- обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.6).

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України: 
--- судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.1); 
--- інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.2);
--- при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (частина 3);
--- розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо); такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом 5 днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву; у разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч.8).

Постановою Херсонського апеляційного суду від 08 червня 2026 року не було вирішено питання про відшкодування витрат, понесених ТОВ "Фінансова компанія "Інновація" на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, хоча таке питання ставилось стороною відповідачки у поданому відзиві на апеляційну скаргу адвоката Світельської Юлії Віталіївни, яка діє від імені ОСОБА_1 , на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 13 січня 2026 року. 
В зазначеному відзиві на апеляційну скаргу адвокат Мурга Олександр Геннадійович, який діє від імені ТОВ "Фінансова компанія "Інновація", щодо витрат на правничу (правову) допомогу вказав, що орієнтовний розмір судових витрат, які ТОВ "Фінансова компанія "Інновація" очікує понести у зв`язку з розглядом справи №766/18972/25, складає 21 000,00 грн, як витрати на правничу допомогу. Товариство зобов`язується подати докази розміру понесених судових витрат до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду у відповідності до положення ч.8 ст.141 ЦПК України. 

Як вказувалось, у своїй заяві від 12.06.2026 року адвокат Мурга Олександр Геннадійович, який діє від імені Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інновація", надаючи відповідні докази, просить ухвалити додаткове судове рішення, яким стягнути з Демидової Ірини Володимирівни судові витрати, а саме витрати на правову допомогу у розмірі 21 000,00 грн.

Таким чином, з урахуванням наведеного, є підстави для ухвалення додаткового рішення з цього питання.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу стороною відповідача надано відповідні докази: копія Договору № Ю-25/1 від 17.02.2025 року про надання правової допомоги; копія Акту про надані послуги №1 від 12.06.2026 року; копія Рахунку-фактури №1 від 12.06.2026 року; копія Сертифікатів про підвищення кваліфікації адвоката; копія Ордеру.

Так, 17.02.2025 року, між Адвокатським об`єднанням "АПЛЕКС" з однієї сторони, та Товариством з обмеженою відповідальністю "ФК "Інновація" укладено Договір про надання правничої допомоги № Ю-25/1. 

Згідно п. 2.2 Договору, Виконавець надає Замовнику повний спектр правничих послуг пов`язаних з представництвом інтересів Замовника в якості свідка, потерпілого, цивільного позивача та цивільного відповідача, підозрюваного тощо в ході досудового слідства, судового розгляду у судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій в яких здійснюється досудове слідство/розглядається будь-яке кримінальне провадження та в якості позивача, відповідача та третіх осіб у будь-яких судових справах, а також стягувача та боржника у виконавчому провадженні. 

Відповідно до п.2.3. сторони погодили, що для виконання доручення Адвокатське об`єднання має право залучати старших партнерів Адвокатського об`єднання, а саме адвоката Мургу Олександра Геннадійовича, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю: серія КС №10831/10 від 12.09.2022 року. 

Відповідно до розділу 5 Договору № Ю-25/1 про надання правничої допомоги від 17.02.2025 р. сторони передбачили, що: 
--- правничу допомогу (послугу), що надається Адвокатським об`єднанням, Клієнт оплачує в гривнях згідно виставленого рахунку не пізніше 10-го числа місяця наступного за звітним місяцем (в якому надавалась відповідна правнича допомога, за яку виставлено рахунок) із розрахунку тарифу Адвокатського об`єднання - 3 000,00 грн./ за годину;
--- при розрахунку вартості правничої допомоги, вказаної в п.2.2. даного договору, враховується час, витрачений адвокатами Адвокатського об`єднання та їх помічниками на визначену у п. 2.2. правничу допомогу; 
--- загальна сума Договору встановлюється Актами про надані послуги, підписаними Сторонами Договору, після надання послуг і визначення їх фактичної (остаточної) вартості. 

Відтак, у ході розгляду в Херсонському апеляційному суді справи № 766/18972/25, Адвокатським об`єднанням в особі адвоката О.Г. Мурги, було надано ТОВ "ФК "Інновація", відповідну правничу допомогу, що підтверджується відповідним актом № 1 від 12.06.2026 року, а саме: підготовка проекту, погодження з Клієнтом та подання відзиву на апеляційну скаргу; підготовка проекту, погодження з Клієнтом та подання доповнення до відзиву на апеляційну скаргу; підготовка проекту та подання заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції; підготовка проекту, погодження з Клієнтом та подання додаткових пояснень; підготовка проекту та подання клопотання про долучення доказів.

При цьому зазначено витрачений час на кожну дію, всього 7 годин, всього сума витрат 21 000,00 грн.

У цій справі апеляційну скаргу залишено без задоволення, а судове рішення суду першої інстанції - без змін, отже понесені ТОВ "ФК "Інновація" витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції покладаються на іншу сторону, тобто на Демидову Ірину Володимирівну, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто в повному обсязі. 

Відповідно до ч.ч.5, 6 ст.137 ЦПК України адвокат Світельська Юлія Віталіївна, яка діє від імені Демидової Ірини Володимирівни, подала 23.06.2026 року через підсистему "Електронний суд" Клопотання про відмову у задоволенні / зменшення витрат на правову допомогу, в якому просить відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Інновація" у задоволенні заяви про ухвалення додаткового судового рішення у повному обсязі, а у разі, якщо суд дійде висновку про наявність формальних підстав для відшкодування витрат, - істотно зменшити їх розмір до загальної символічної суми, яка є справедливою, розумною та співмірною із фактично виконаною роботою та низькою складністю справи.
На обґрунтування клопотання вказала, що до заяви не додано жодних розрахункових документів (платіжних доручень, квитанцій, банківських виписок), які б підтверджували реальність фінансової операції.
Також зазначила про невідповідність заявленого розміру витрат критеріям співмірності. На її думку у справі розглядалася апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції щодо законності постанови про закінчення виконавчого провадження. Дана категорія справ є процесуально нескладною, не потребувала проведення експертиз, дослідження значного масиву доказів, довготривалого аналізу законодавства чи формування нової правової позиції. Матеріали справи свідчать про відсутність будь-яких виняткових обставин, які б об`єктивно обґрунтовували витрати на правничу допомогу у розмірі 21 000,00 грн. на стадії апеляційного провадження. Визначена адвокатом Мургою О.Г. погодинна ставка в розмірі 3 000,00 грн та загальний хронометраж у 7 годин є явно завищеними. Складання процесуальних документів у даній справі не вимагало значних інтелектуальних та часових зусиль.
Також звернула увагу на те, що одночасно Херсонським апеляційним судом, у тому ж складі колегії суддів розглядалася справа № 2-4683/10 н/п 4-с/766/35/26, в якій ТОВ "ФК "Інновація" представляв той самий адвокат Мурга О.Г. Послалася на дублювання правової роботи (штучне збільшення обсягу послуг). На її думку, аналіз процесуальних документів в обох справах свідчить про те, що вони є ідентичними за своїм змістом, містять однакові правові позиції, копіюють ті самі нормативні джерела та аргументи. Також вказала, що Верховний Суд у постанові від 15.08.2023 у справі № 560/9332/22 вказав, що послуги адвоката, які дублюють одна одну, не мали впливу на хід розгляду справи та не потребували спеціальних професійних навичок, не потребують відшкодування у судовому прядку. Задля уникнення випадків присудження відшкодування за вказані послуги необхідно детально аналізувати та вивчати подані стороною підтверджувальні документи.

За приписами п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Тобто, відповідна сума витрат на правничу допомогу може бути оцінена як така, що ще не сплачена адвокату, а лише підлягає сплаті в майбутньому, але вона доведена відповідними доказами.

Такий правовий висновок зробила і Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, яка зазначила, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Отже, є підстави для ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу.

Відповідно до усталеної практики Верховного Суду суд, вирішуючи питання про судові витрати та своєчасність подання доказів понесених додаткових витрат на професійну правничу допомогу, повинен враховувати, що:
--- не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат, а тому, вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 та від 16.11.2022 у справі №922/1964/21);
--- при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі №927/237/20, постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 та додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №775/9215/15ц);
--- суд зобов`язаний оцінити розмір адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 та додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №775/9215/15ц).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (позиція викладена Верховним Судом у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі №916/2102/17, від 25.06.2019 у справі №909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі №922/928/18, від 30.07.2019 у справі №911/739/15 та від 01.08.2019 у справі №915/237/18).

У постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.11.2023 у справі №914/2355/21 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. 

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 02 лютого 2024 року у справі № 910/9714/22 зробив висновок, що подання стороною заяви про розподіл судових витрат не може бути ототожнене з витратами на професійну правничу допомогу, які пов`язані з розглядом справи по суті спору. Заява сторони про розподіл судових витрат є фактично заявою про подання доказів щодо витрат, які понесені стороною у зв`язку з необхідністю відшкодування правової допомоги, а тому витрати на підготовку такої заяви не підлягають відшкодуванню.

На вказану постанову послався Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 17.12.2025 року у справі № 757/64192/19, зазначивши:
"Під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:
--- має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 137 ЦПК України (а саме співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони (подібні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 липня 2023 року у справі № 911/3312/21);
--- з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені у частинах третій-п`ятій, дев`ятій статті 141 ЦПК України (а саме: пов`язаність витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами) (близькі за змістом висновки сформульовані у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21).
Подібні висновки викладено також у постановах Верховного Суду від 20 лютого 2024 року у справі № 910/615/14 (№ 910/5042/22), від 26 вересня 2024 року у справі № 910/11903/23, від 25 січня 2025 року у справі № 369/849/18.
Отже, у разі недотримання вимог ч.4 ст.137 ЦПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. 
Натомість під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені у ч.3 ст.141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу, або ж присудити такі витрати частково (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2024 року у справі № 686/5757/23 (провадження № 14-50цс24)).
Критерії оцінки реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності), а також розумності їхнього розміру застосовують з огляду на конкретні обставини справи, тобто є оціночним поняттям. Вирішення питання оцінки суми витрат, заявлених до відшкодування, на предмет відповідності зазначеним критеріям є завданням того суду, який розглядав конкретну справу і мав визначати суму відшкодування з належним урахуванням особливостей кожної справи та всіх обставин, що мають значення.
Верховний Суд наголошує, що подання доказів на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом таких витрат у зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критеріям реальності адвокатських витрат (їхньої дійсності й потрібності) та розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи".

Таким чином, з власної ініціативи, за відсутності клопотання іншої сторони суд, керуючись критеріями, що визначені у ч.3 ст.141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу, або ж присудити такі витрати частково (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2024 року у справі № 686/5757/23, постанова Верховного Суду від 17.12.2025 року у справі № 757/64192/19.

Серед таких критерієв є, зокрема, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін.

Суд апеляційної інстанції враховує те, що у цій справі при розгляді справи в суді апеляційної інстанції заявник ТОВ "ФК "Інновація" отримував правничу допомогу від адвоката Мурги Олександра Геннадійовича, розмір витрат на правничу допомогу склав 21 000,00 грн, це підтверджується, як вже вказувалось, наступними документами: копія Договору № Ю-25/1 від 17.02.2025 року про надання правової допомоги; копія Акту про надані послуги №1 від 12.06.2026 року; копія Рахунку-фактури №1 від 12.06.2026 року; копія Сертифікатів про підвищення кваліфікації адвоката; копія Ордеру. 

Заявник не сплатив адвокату кошти за надання правничої допомоги.

Сторона Демидової Ірини Володимирівни подала клопотання про відмову у задоволенні / зменшення витрат на правову допомогу.

Суд апеляційної інстанції вважає вказане клопотання частково обгрунтованим, адже дійсно має місце невідповідність заявленого розміру витрат критеріям співмірності. Так, у справі розглядалася апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції щодо законності постанови про закінчення виконавчого провадження. Дана категорія справ є процесуально нескладною, не потребувала проведення експертиз, дослідження значного масиву доказів. Вказане, як правильно зазначено у Клопотанні, свідчить про відсутність будь-яких виняткових обставин, які б об`єктивно обґрунтовували витрати на правничу допомогу у розмірі 21 000,00 грн на стадії апеляційного провадження. Складання процесуальних документів у даній справі не вимагало значних інтелектуальних та часових зусиль.

Також обґрунтованим є посилання сторони ОСОБА_1 на дублювання правової роботи, що само по собі не мало впливу на хід розгляду справи та не потребували спеціальних професійних навичок, а отже не потребує відшкодування у судовому прядку. 

У зв`язку з зазначеним, недотримання положень ч.4 ст.137 ЦПК України, враховуючи приписи ч.5 ст.137 ЦПК України, апеляційний суд, зважаючи на подане клопотання сторони Демидової Ірини Володимирівни про відмову у задоволенні / зменшення витрат на правову допомогу, вважає, що заявлений розмір витрат є несправедливим тягарем і не відповідає критерію розумної пропорційності, відтак розмір витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у цій справі має бути зменшений.

Крім того, на думку апеляційного суду слід враховувати й положення ч.3 ст.141 ЦПК України (врахування судом при вирішенні питання про розподіл судових витрат, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес), які дозволяють і за відсутності відповідного клопотання чи заяви іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу.

А тому, з урахуванням наведеного, враховуючи положення ч.ч.4, 5 ст.137, ч.3 ст.141 ЦПК України, критерії пропорційності та розумності, зважаючи на те, що справа є незначної складності, апеляційний суд враховує надані докази отримання заявником правничої допомоги від адвоката Мурги Олександра Геннадійовича в суді апеляційної інстанції, враховує, що витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 21 000,00 грн на час ухвалення судового рішення заявником не сплачено адвокату в якості сплати витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, вважає, що вказані витрати не є співмірними зі складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, предметом розгляду справи (визнання незаконною постанови про закінчення виконавчого провадження та зобов`язання вчинити певні дії), значенням справи для сторони. А тому вважає, що з урахуванням обставин справи, її складності, предмету розгляду справи та (або) значенням справи для сторони, часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) та їх обсягу, те, що адвокат по суті підготовив та подав відзив на апеляційну скаргу, доповнення, додаткові пояснення та заяву про відеоконференцію й надання доказів, заявлений розмір витрат є несправедливим тягарем і не відповідає критерію розумної пропорційності, відтак розмір витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у цій справі має складати 4 000,00 грн. 

Вимоги про необхідність стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі, що перевищує 21 000,00 грн, не обґрунтовані вимогами закону та висновків суду не спростовують, адже не враховують обставини справи, її складність, предмет розгляду справи, значенням справи для сторони, часу, витраченого адвокатами на виконання відповідних робіт (надання послуг) та їх обсягу в суді апеляційної інстанцій. Апеляційний суд вважає, що заявлений розмір витрат на правову допомогу в 21 000,00 грн є несправедливим тягарем і не відповідає критерію розумної пропорційності, відтак розмір витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у цій справі, як зазначено, має складати 4 000,00 грн.

Відтак, заява підлягає частковому задоволенню, у справі слід ухвалити додаткове судове рішення про стягнення з Демидової Ірини Володимирівни на користь ТОВ "Фінансова компанія "Інновація" 4 000,00 грн на відшкодування витрат на правову допомогу, надану при апеляційному перегляді судового рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.137, 141, 270 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Заяву адвоката Мурги Олександра Геннадійовича, який діє від імені Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інновація", про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу задовольнити частково. 

У справі за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інновація", заінтересовані особи: ОСОБА_1, заступник начальника Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Плевако Ірина Ігорівна, про визнання незаконною постанови про закінчення виконавчого провадження та зобов`язання вчинити певні дії ухвалити додаткове судове рішення, яким вирішити питання щодо вимоги про стягнення витрат на правову допомогу. 

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інновація" (ел. пошта fc.innovation.llc@gmail.com, тел. НОМЕР_3, адреса м. Київ, вул. Сурікова, буд. 3, ЄДРПОУ 39409610) судові витрати, а саме витрати на правову допомогу у розмірі 4 000,00 грн (читири тисячі гривень).

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складення повної додаткової постанови - 13 липня 2026 року.

Головуючий    _ _ _ _ _ _ _ _ _ _     В.В. Майданік

Судді:     _ _ _ _ _ _ _ _ _ _   Л.П.Воронцова

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _    І.В. Склярська