ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2026 року м. Житомир справа № 240/4630/26
категорія 111030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Нагірняк М.Ф.,
секретар судового засідання Мельниченко В.В.,
за участю: представника позивача Камінський А.Ф.,
представника відповідача Лафицький О.Д. Лісова Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДКП" "Фармацевтична фабрика" до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправними та скасування податкові повідомлення - рішення, 

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДКП" "Фармацевтична фабрика" звернулося з позовом до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправним та скасування:
- податкове повідомлення - рішення від 27.01.2026 №0023480702 про збільшення Товариству з обмеженою відповідальністю "ДКП" "Фармацевтична фабрика" грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 173 915,00 грн. та застосування фінансових санкцій в розмірі 43 478,75 грн.; 
- податкове повідомлення - рішення від 27.01.2026 №0023470702 про завищення Товариством з обмеженою відповідальністю "ДКП" "Фармацевтична фабрика" бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 4 479 021,00 грн. та застосування фінансових санкцій в розмірі 1 119 755,25 грн.;
- податкове повідомлення - рішення від 27.01.2026 №0023450702 про завищення Товариством з обмеженою відповідальністю "ДКП" "Фармацевтична фабрика" сум від`ємного значення з податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту, наступного звітного періоду в розмірі 3 171 605,00 грн.

Ухвалою суду від 13.02.2026 року відкрито провадження в адміністративній справі і її призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 06.03.2026 року задоволено клопотання представників сторін та оголошено перерву в підготовчому судовому засіданні.
Підготовче судове засідання у справі, призначене на 22.04.2026 року, не відбулося по причині неявки представників сторін та подання відповідного клопотання представником Позивача.
Підготовче судове засідання у справі, призначене на 22.04.2026 року, не відбулося по причині перебування головуючого судді у відрядженні.
Ухвалою суду від 29.05.2026 року закрито підготовче провадження у справі і справу призначено до розгляду по суті.
В судовому засіданні представник Позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі і пояснив, за результатами проведеної перевірки уповноважені особи податкового органу безпідставно зробили висновок про заниження підприємством своїх податкових зобов`язань з податку на додану вартість в результаті реалізації власної продукції за перевіряємий період за нульовою ставкою податку на додану вартість. Відповідач не врахував, що продукція підприємства (лікарські засоби "Септил плюс, розчин 96% по 100 мл. у флаконах" та "Септил, розчин для зовнішнього застосування, спиртовий 70% по 100мл у флаконах) за вмістом Етанолу відноситься до категорії дезинфекційних лікарських засобів і в перевіряємий період, що відповідав періоду боротьби із поширенням хвороби COVID-19, реалізовувалася як дезинфекційний засіб.
Відповідно до вимог п.71 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідних положень" Податкового кодексу України та постанови Кабінету Міністрів України від 20.03.2020 року №224, на думку представника Позивача, операції з реалізації такої продукції як дезинфекційних засобів правомірно відображалися як господарські операції, що звільнені від оподаткуванням податком на додану вартість. 
По цій причині, на думку представника платника, оскаржувані податкові повідомлення - рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Представники Відповідача, Головного управління ДПС у Житомирській області, в судовому засідання проти задоволення позовних вимог заперечили і пояснили, що уповноваженими посадовими особами податкового органу була проведена документальна планова виїзна перевірка платника з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства за період діяльності з 01.10.2017 року по 30.09.2021 року та законодавства по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період діяльності з 01.10.2017 року по 30.09.2021 року. В ході такої перевірки було встановлено ряд порушень, в тому числі безпідставне звільнення від оподаткування податком на додану вартість при постачанні на території України власної продукції, а саме лікарських засобів "Септил плюс, розчин 96% по 100 мл. у флаконах" та "Септил, розчин для зовнішнього застосування, спиртовий 70% по 100 мл у флаконах" на загальну суму 111 179 140,00 грн., що призвело до заниження податкових зобов`язань з цього податку на загальну суму 7 824 540,00 грн. за періоди з березня 2020 року по вересень 2021 року. 
На думку представників Відповідача, таке заниження платником податкових зобов`язань з податку на додану вартість призвели до завищення сум бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 4 479 021,00 грн. та до завищення сум від`ємного значення з податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту, наступного звітного періоду в розмірі 3 171 605,00 грн. за вересень 2021 року, і як наслідок, до заниження зобов`язань з податку на додану вартість на 173 915,00 грн.

Ухвалою суду від 29.06.2026 року ухвалено про закінчення з`ясування обставин по справі та їх перевірки письмовими доказами, про перехід до стадії судових дебатів.
Ухвалою суду від 29.06.2026 року після виступу сторін в судових дебатах ухвалено про перехід до стадії ухвалення судового рішення та про дату його проголошення.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку та підстав виникнення податкових зобов`язань з податку на додану вартість, їх ставок, підстав звільнення від сплати такого податку, порядку та підстав для застосування штрафних (фінансових санкцій) за порушення такого порядку регулюються правовими нормами Податкового кодексу України, що були чинні на день виникнення таких відносин.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що уповноваженими особами податкового органу відносно Позивача з 28.11.2025 року по 30.12.2025 року була проведена документальна планова виїзна перевірка платника з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства за період діяльності з 01.10.2017 року по 30.09.2021 року та законодавства по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період діяльності з 01.10.2017 року по 30.09.2021 року, про що складено акт перевірки від 06.01.2026 року.
Правомірність призначення та проведення вказаної перевірки Позивачем не оскаржувється, а тому відповідно до вимог статті 9 КАС України не є предметом спору в межах даної справи.

Судом встановлено та визнається сторонами, що за результатами проведеної перевірки, окрім іншого, були прийняті оскаржувані:
- податкове повідомлення - рішення від 27.01.2026 №0023480702 про збільшення Товариству з обмеженою відповідальністю "ДКП" "Фармацевтична фабрика" грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 173 915,00 грн. та застосування фінансових санкцій в розмірі 43 478,75 грн.; 
- податкове повідомлення - рішення від 27.01.2026 №0023470702 про завищення Товариством з обмеженою відповідальністю "ДКП" "Фармацевтична фабрика" бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 4 479 021,00 грн. та застосування фінансових санкцій в розмірі 1 119 755,25 грн.;
- податкове повідомлення - рішення від 27.01.2026 №0023450702 про завищення Товариством з обмеженою відповідальністю "ДКП" "Фармацевтична фабрика" сум від`ємного значення з податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту, наступного звітного періоду в розмірі 3 171 605,00 грн.

Суть спірних відносин по даній справі зведена до правомірності зазначених оскаржуваних податкових повідомлень - рішень від 27.01.2026 року.
Судом встановлено, що відповідно до висновків, наведених в акті перевірки, доводів представників Відповідача в судовому засіданні, та розрахунків до податкових повідомлень - рішень, суть допущених платником порушень за перевірямий період в частині дотримання вимог податкового законодавства щодо нарахування та сплати податку на додану вартість зведена до правомірності нарахування податкових зобов`язань з податку на додану вартість за нульовою ставкою господарських операції з постачання на території України власної продукції, а саме лікарських засобів "Септил плюс, розчин 96% по 100 мл. у флаконах" та "Септил, розчин для зовнішнього застосування, спиртовий 70% по 100мл у флаконах" на загальну суму 111 779 140,00 грн.

Згідно доводів платника та його представника в судовому засіданні власна продукція підприємства (лікарські засоби "Септил плюс, розчин 96% по 100 мл. у флаконах" та "Септил, розчин для зовнішнього застосування, спиртовий 70% по 100 мл у флаконах) за вмістом Етанолу відноситься до категорії дезинфекційних лікарських засобів і в перевіряємий період, що відповідав періоду боротьби із поширенням хвороби COVID-19, реалізовувалася як дезинфекційний засіб. Такі господарські операції відповідно до вимог п.71 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідних положень" Податкового кодексу України та постанови Кабінету Міністрів України від 20.03.2020 року №224, правомірно відображалися як господарські операції, що звільнені від оподаткуванням податком на додану вартість. 
Згідно доводів контролюючого органу та його представників в судовому засіданні Позивачем в період з березня 2020 року по вересень 2021 року на території України здійснювалися господарські операції з постачання власної продукції, а саме лікарських засобів "Септил плюс, розчин 96% по 100 мл. у флаконах" та "Септил, розчин для зовнішнього застосування, спиртовий 70% по 100мл у флаконах" на загальну суму 111 779 140,00 грн. Такі господарські операції є об`єктом оподаткування податком на додану вартість за ставкою 7%. Платник безпідставно при визначенні своїх податкових зобов`язань, зумовлених такими господарськими операціями, застосував положення п.71 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідних положень" Податкового кодексу України, що призвело до заниження податкових зобов`язань з цього податку на загальну суму 7 824 540,00 грн. за періоди з березня 2020 року по вересень 2021 року. 

При вирішенні даного спору суд враховує наступне.
Сторонами визнаються періоди господарських операцій платника з постачання власної продукції, а саме лікарських засобів "Септил плюс, розчин 96% по 100 мл. у флаконах" та "Септил, розчин для зовнішнього застосування, спиртовий 70% по 100мл у флаконах" та загальна сума таких господарських операцій (111 779 140,00 грн.). 
В розумінні вимог частини 1 статті 78 КАС України такі обставини, що визнаються сторонами, перед судом не доказуються.

Суд враховує, що за приписами правових норм пункту 71 підрозділу 2 розділу XX Перехідні положення Податкового кодексу, внесених до цього Кодексу згідно із Законом № 530-IX від 17.03.2020 та в редакції Закону № 540-IX від 30.03.2020, тимчасово, на період, що закінчується останнім календарним днем місяця, в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), звільняються від оподаткування податком на додану вартість операції з ввезення на митну територію України та/або операції з постачання на митній території України товарів (у тому числі лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання), необхідних для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій коронавірусної хвороби (COVID-19), перелік яких визначено Кабінетом Міністрів України.
У разі здійснення операцій, звільнених відповідно до цього пункту, положення пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу та положення статті 199 цього Кодексу не застосовуються щодо таких операцій.
Норми цього пункту застосовуються до операцій, здійснених починаючи з 17 березня 2020 року.

Суд враховує, що саме відповідно до пункту 71 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення” Податкового кодексу України та пункту 9-15 розділу XXI “Прикінцеві та перехідні положення” Митного кодексу України Кабінет Міністрів України постановою від 20 березня 2020 р. № 224 (надалі - Постанова №224) затвердив Перелік товарів (у тому числі лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання), необхідних для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, операції з ввезення яких на митну територію України та/або операції з постачання яких на митній території України звільняються від оподаткування податком на додану вартість та від сплати ввізного мита.
Суд звертає увагу представників сторін, що вказаною Постановою №224 затверджені конкретні переліки товарів (лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання), постачання яких на митній території України звільняється від оподаткування податком на додану вартість, а саме:
- перелік лікарських засобів, імунобіологічних препаратів та харчових продуктів для спеціальних медичних цілей, що необхідні для здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2;
- перелік дезінфекційних засобів, антисептиків та обладнання для проведення дезінфекції, що необхідні для здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2;
- перелік медичних виробів, медичного обладнання та інших товарів, що необхідні для здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2;
- перелік обладнання для виробництва вакцин та лікарських засобів, необхідних для здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2*;
- перелік обладнання для забезпечення “холодового ланцюга” та вимог інфекційного контролю в закладах охорони здоров`я*.

Як вже зазначалося судом, Позивачем спірні господарські операції на митній території України за спірний період здійснювалися виключно з постачання власної продукції, а саме лікарських засобів "Септил плюс, розчин 96% по 100 мл. у флаконах" та "Септил, розчин для зовнішнього застосування, спиртовий 70% по 100мл у флаконах" Загальна сума таких господарських операцій становила 111 779 140,00 грн.
В ході дослідження судом податкових накладних, які складалися Позивачем на підтвердження таких господарських операцій, встановлено, що предметом такого постачання були:
- "Септил плюс, розчин 96% по 100 мл. у флаконах" за кодом 3004900000 згідно з УКТЗЕД;
- "Септил, розчин для зовнішнього застосування, спиртовий 70% по 100 мл у флаконах" за кодом 3004900000 згідно з УКТЗЕД (а.с.148-166).
Перелік всіх таких податкових накладних наведено в запиті податкового органу до керівника підприємства від 19.12.2025року, їх копії долучено до справи та досліджені судом (а.с.98-108).
Згідно Митного тарифу України (Додаток до Закону України "Про Митний тариф України" від 19 вересня 2013 року № 584-VII), що був чинним до 01.01.2021року, товари за кодом 3004900000 згідно з УКТЗЕД - це лікарські засоби, що входять до товарної позиції 3004, яка включає лікарські засоби, виготовлені на основі рослинної сировини, та препарати, виготовлені на основі таких активних речовин, як вітаміни, мінеральні речовини, незамінні амінокислоти або жирні кислоти, в упаковках для роздрібної торгівлі.
Аналогічно, згідно Митного тарифу України (Додаток до Закону України "Про Митний тариф України" від 4 червня 2020 року № 674-IX), товари за кодом 3004900000 згідно з УКТЗЕД - це лікарські засоби, що входять до товарної позиції 3004, яка включає лікарські засоби, виготовлені на основі рослинної сировини, та препарати, виготовлені на основі таких активних речовин, як вітаміни, мінеральні речовини, незамінні амінокислоти або жирні кислоти, в упаковках для роздрібної торгівлі.
Згідно реєстраційного посвідчення №UA/6211/01/02 від 11.09.2018 року Позивач набув право на виробництво лікарського засобу "Септил плюс, розчин 96%".
Згідно реєстраційного посвідчення №UA/6211/01/01 від 09.03.2017 року Позивач набув право на виробництво лікарського засобу "Септил, розчин для зовнішнього застосування, спиртовий 70%".
Копії вказаних реєстраційних посвідчень долучені до справи, були враховані податковим органом під час перевірки та досліджені судом (а.с.68-71).

Зазначене дає підстави суду зробити висновок, що Позивачем спірні господарські операції на митній території України за спірний період здійснювалися виключно з постачання власної продукції "Септил плюс, розчин 96% по 100 мл. у флаконах" та "Септил, розчин для зовнішнього застосування, спиртовий 70% по 100 мл у флаконах", як лікарських засобів.
До переліку лікарських засобів, імунобіологічних препаратів та харчових продуктів для спеціальних медичних цілей, що необхідні для здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, затверджених постановою №224, входять лікарські засоби товарної позиції 3004, але серед них відсутні лікарський засіб "Септил плюс, розчин 96%" та лікарський засіб "Септил, розчин для зовнішнього застосування, спиртовий 70%" за кодом 3004900000 згідно з УКТЗЕД.
Тобто, лікарський засіб "Септил плюс, розчин 96%" та лікарський засіб "Септил, розчин для зовнішнього застосування, спиртовий 70%" за кодом 3004900000 згідно з УКТЗЕД не віднесено до лікарських засобів, імунобіологічних препаратів та харчових продуктів для спеціальних медичних цілей, що необхідні для здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, операції з постачання яких звільняються від оподаткування з податку на додану вартість на період, починаючи з 17 березня 2020 року по останній календарний день місяця, в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19).

Таким чином, у Позивача як платника податку на додану вартість були відсутні підстави для звільнення від оподаткування податком на додану вартість при постачанні на території України власної продукції, а саме лікарських засобів "Септил плюс, розчин 96% по 100 мл. у флаконах" та "Септил, розчин для зовнішнього застосування, спиртовий 70% по 100мл у флаконах" на загальну суму 111 779 140,00 грн.
Допущені порушення платника призвели до заниження податкових зобов`язань з цього податку на загальну суму 7 824 540,00 грн. за періоди з березня 2020 року по вересень 2021 року, та в подальшому до завищення заявлених платником сум бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 4 479 021,00 грн. та до завищення сум від`ємного значення з податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту, наступного звітного періоду в розмірі 3 171 605,00 грн. за вересень 2021 року та до заниження зобов`язань з податку на додану вартість на 173 915,00 грн. 

Суд вважає безпідставними доводи платника та його представника в судовому засіданні, що лікарський засіб "Септил плюс, розчин 96%" та лікарський засіб "Септил, розчин для зовнішнього застосування, спиртовий 70%" за своїм призначенням та за вмістом активнодіючої речовини (Етанолу) є дезінфекаційним засобом, який Постановою №224 віднесено до переліку дезінфекційних засобів, антисептиків та обладнання для проведення дезінфекції, що необхідні для здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, а тому операції з їх постачання звільнено від оподаткування податком на додану вартість протягом спірного періоду з огляду на наступне.

Безспірно, згідно Постанови №224 товар "Етанол (Ethanol) розчин 96%) за кодом 2207 10 00 10 та кодом 2207 20 00 90 згідно з УКТЗЕД віднесено до переліку дезінфекційних засобів, що необхідні для здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, а тому операції з їх постачання звільнено від оподаткування податком на додану вартість протягом спірного періоду.
Більш того, згідно Постанови №224 товар "Етанол (Ethanol) розчин 70 % (денатурований)) за кодом 2207 (товарна група) згідно з УКТЗЕД віднесено до переліку антисептиікв, що необхідні для здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, а тому операції з їх постачання звільнено від оподаткування податком на додану вартість протягом спірного періоду.

Разом з тим, Позивач та його представник не врахували, що лікарські засоби, дезінфікуючі засоби та антисептики - це різні за своєю природою речовини (товари, препарати) та різні за правовим статусом.
Так, в розумінні статі 2 Закону України "Про лікарські засоби" лікарський засіб - будь-яка речовина або комбінація речовин (одного або декількох АФІ та допоміжних речовин), що має властивості та призначена для лікування або профілактики захворювань у людей, чи будь-яка речовина або комбінація речовин (одного або декількох АФІ та допоміжних речовин), яка може бути призначена для запобігання вагітності, відновлення, корекції чи зміни фізіологічних функцій у людини шляхом здійснення фармакологічної, імунологічної або метаболічної дії або для встановлення медичного діагнозу.
Як зазначено в статті 9 цього ж Закону лікарські засоби допускаються до застосування в Україні після їх державної реєстрації відповідно до вимог Порядку державної реєстрації (перереєстрації) лікарських засобів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 травня 2005 р. № 376 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2024 р. № 529).

В розумінні вимог статті 34 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" дезінфікуючі засоби - це хімічні речовини, біологічні чинники та засоби медичного призначення, що застосовуються для проведення дезінфекційних заходів (знищення патогенних мікроорганізмів (бактерій, вірусів, грибків) на поверхнях, інструментах, меблях та обладнанні). 
Такі дезінфікуючі засоби підлягають реєстрації відповідно до вимог Порядку державної реєстрації (перереєстрації) дезінфекційних засобів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 3 липня 2006 р. № 908 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 14 березня 2018 р. № 178).
На відміну від дезінфікуючих засобів антисептики, як хімічні протимікробні засоби, які призначені для знищення або пригнічення росту патогенних мікроорганізмів (бактерій, вірусів, грибків) на шкірі, слизових оболонках та відкритих ранах і застосовуються виключно для шкіри або живих тканин.

Суд вважає безпідставними доводи представника Позивача щодо застосування до спірних відносин вимог пункту 2-1 розділу X "Прикінцеві положення" Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" (згідно із Законом № 540-IX від 30.03.2020), які передбачали тимчасово, на час дії карантину, запровадженого у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), та/або запровадження надзвичайного стану у зв`язку із запобіганням виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) та з метою забезпечення виробництва дезінфекційних засобів, дозволити виробництво та застосування дезінфекційних засобів (код згідно з УКТ ЗЕД 3808 94 90 00) без їх державної реєстрації у встановленому законодавством порядку, за умови відсутності у такому дезінфекційному засобі діючих речовин, небезпечних для здоров`я людини.
Суд вважає помилковими доводи представника Позивача в судовому засіданні, що окремі тотожності щодо хімічного та біологічного складу дезінфікуючих засобів та медичних засобів, окремі тотожності щодо сфери дії чи сфери їх застосування дають підстави для застосування аналогії та поза межами дії Постанови №224 віднести ті чи інші дезінфікуючі засоби та медичні засоби до переліків таких, операції з постачання яких підлягають звільненню від оподаткування податком на додану вартість протягом спірного періоду.
Представник Позивача не врахував, що відповідно положень Податкового кодексу визначення операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість, визначення об`єктів оподаткування податком на додану вартість віднесено до повноважень Верховної ради України і можуть делегуватися в установленому порядку Кабінету Міністрів України.

Ні платники податку на додану вартість, ні суд, ні Міністерство охорони здоров`я України не наділені повноваженнями на безпідставно широке трактування положень Постанови №224 щодо товарів (у тому числі лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання), необхідних для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, операції з ввезення яких на митну територію України та/або операції з постачання яких на митній території України звільняються від оподаткування податком на додану вартість та від сплати ввізного мита. 
Більш того, в судовому засіданні встановлено, що Позивачем в період з березня 2020 року по вересень 2021 року на території України здійснювалися господарські операції з постачання власної продукції, а саме лікарських засобів "Септил плюс, розчин 96% по 100 мл. у флаконах" та "Септил, розчин для зовнішнього застосування, спиртовий 70% по 100 мл у флаконах", тобто товари за кодом 3004900000 згідно з УКТЗЕД, на загальну суму 111 779 140,00 грн.

Суд вважає обґрунтованими доводи представників податкового органу, що операції з постачання товарів за кодом 3004900000 згідно з УКТЗЕД протягом спірного періоду не підлягали звільненню від оподаткування податком на додану вартість. 

Відповідно до вимог абзацу другого підпункту "в" пункту 193.1 статті 193 Податкового кодексу України за ставкою 7 відсотків підлягають оподаткуванню господарські операції з постачання на митній території України та ввезення на митну територію України лікарських засобів, дозволених для виробництва і застосування в Україні та внесених до Державного реєстру лікарських засобів, а також медичних виробів, які внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення або відповідають вимогам відповідних технічних регламентів, що підтверджується документом про відповідність, та дозволені для надання на ринку та/або введення в експлуатацію і застосування в Україні.

Таким чином, вказані господарські операції Позивача були об`єктом оподаткування податком на додану вартість за ставкою 7%. 
Платник безпідставно при визначенні своїх податкових зобов`язань, зумовлених такими господарськими операціями, застосував положення п.71 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідних положень" Податкового кодексу України, що призвело до заниження податкових зобов`язань з цього податку на загальну суму 7 824 540,00 грн. за періоди з березня 2020 року по вересень 2021 року та стали підставою для збільшення податковим органом зобов`язань платника з цього податку за вересень 2020 року на 173 915,00 грн.

Суд погоджується із доводами податкового органу, що відповідно до вимог пункту 123.2 статті 123 Податкового кодексу України умисне вчинення платником податків діянь, що зумовили визначення контролюючим органом суми податкового зобов`язання тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання.
Суд враховує, що в розумінні вимог пункту 109.1 статті 109 Податкового кодексу України, в редакції Закону № 466-IX від 16.01.2020року, діяння вважаються вчиненими умисно, якщо існують доведені контролюючим органом обставини, які свідчать, що платник податків удавано, цілеспрямовано створив умови, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Суд погоджується із доводами податкового органу, що платник, відображаючи в податкових накладних, що спірні господарські операції здійснюються саме з постачання лікарських засобів, але податкові зобов`язання визначав за умови, що такі операції звільнені від оподаткування податком на додану вартість, а тому діяв цілеспрямовано.

Таким чином, допущені платником порушення вимог пункту 44.1 статті 44, пункту в).193.1 статті 193, абзацу б) пункту 200.4 статті 200, пункту 71 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення” Податкового кодексу України правомірно слугували підставою для прийняття Відповідачем оскаржуваного податкового повідомлення - рішення від 27.01.2026 року №0023480702 про збільшення Товариству з обмеженою відповідальністю "ДКП" "Фармацевтична фабрика" грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 173 915,00 грн. та застосування фінансових санкцій в розмірі 43 478,75 грн.

Суд враховує, що за приписами абзацу б) пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України лише при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету

Суд погоджується із доводами податкового органу, що таке безпідставне звільнення від оподаткування податком на додану вартість при постачанні на території України власної продукції, а саме лікарських засобів "Септил плюс, розчин 96% по 100 мл. у флаконах" та "Септил, розчин для зовнішнього застосування, спиртовий 70% по 100 мл у флаконах" на загальну суму 111 779 140,00 грн., призвело до заниження податкових зобов`язань з цього податку на загальну суму 7 824 540,00 грн. за періоди з березня 2020 року по вересень 2021 року, що в свою чергу призвели до завищення сум бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за травень - серпень 2020 року на загальну 4 479 021,00 грн. та до завищення сум від`ємного значення з податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту, наступного звітного періоду в розмірі 3 171 605,00 грн. за вересень 2021 року.

За приписами пункту 200.14 статті 200 Податкового кодексу України якщо за результатами камеральної або документальної перевірки, контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення-рішення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування.

Аналогічно, суд враховує, що відповідно до вимог пункту 123.2 статті 123 Податкового кодексу України умисне вчинення платником податків діянь, що зумовили визначення контролюючим органом зменшення суми бюджетного відшкодування тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання.

Суд враховує, що в розумінні вимог пункту 109.1 статті 109 Податкового кодексу України, в редакції Закону № 466-IX від 16.01.2020року, діяння вважаються вчиненими умисно, якщо існують доведені контролюючим органом обставини, які свідчать, що платник податків удавано, цілеспрямовано створив умови, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Суд погоджується із доводами податкового органу, що платник, відображаючи в податкових накладних, що спірні господарські операції здійснюються саме з постачання лікарських засобів, але податкові зобов`язання та суми бюджетного відшкодування визначав за умови, що такі операції звільнені від оподаткування податком на додану вартість, а тому діяв цілеспрямовано.

Таким чином, допущені платником порушення вимог пункту 44.1 статті 44, пункту в)193.1 статті 191, абзацу б) пункту 200.4 статті 200, пункту 71 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення” Податкового кодексу України правомірно слугували підставою для прийняття Відповідачем оскаржуваних податкових повідомлень - рішень від 27.01.2026 року:
- №0023470702 про завищення Товариством з обмеженою відповідальністю "ДКП" "Фармацевтична фабрика" бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 4 479 021,00 грн. та застосування фінансових санкцій в розмірі 1 119 755,25 грн.;
- №0023450702 про завищення Товариством з обмеженою відповідальністю "ДКП" "Фармацевтична фабрика" сум від`ємного значення з податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту, наступного звітного періоду в розмірі 3 171 605,00 грн.
Зазначене свідчить, що Відповідач при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень - рішень діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені податковим законодавством, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), неупереджено та з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, а тому підстави для визнання їх протиправними та скасування - відсутні.
Таким чином, позовні вимоги Позивача є не обґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст.ст.139-143 КАС України підстави для стягнення або відшкодування судових витрат по даній справі відсутні.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, 
вирішив:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ДКП" "Фармацевтична фабрика" до Головного управління ДПС у Житомирській області відмовити в повному обсязі. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати до Сьомого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу на рішення суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Головуючий суддя М.Ф. Нагірняк

13.07.26