Дата документу 11.09.2026
Справа № 501/3141/26
2-о/501/132/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 вересня 2026 року Чорноморський міський суд Одеської області в складі:
головуючої судді Петрюченко М.І.,
за участю секретаря судового засідання Тейбаш Н.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Чорноморську Одеської області цивільну справу за
заявою  ОСОБА_1 
заінтересована особа: виконавчий комітет Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області, 
предмет та підстави заяви: про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,
ВСТАНОВИВ:
І. Виклад позиції позивача та відповідача.
ОСОБА_1 (заінтересована особа: виконавчий комітет Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області) 01.07.2026 звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, згідно якої просить суд встановити факт належності заявнику  ОСОБА_1 , правовстановлюючого документу, свідоцтва про право власності на житловий будинок 01.02.2006, технічного паспорту від 13.12.2004 та державного акту про право приватної власності на землю №249 від 22.01.2001, видане на підставі рішення виконкому Іллічівської міської Ради від 22.12.2005 за №1185 на ім`я ОСОБА_1 .
Заява мотивована тим, що відповідно до свідоцтва про право власності на житловий будинок від 01.02.2006, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Іллічівської міської Ради від 22.12.2005 за №1185 ОСОБА_1 належить житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 .
В зв`язку з терористичним діями рф будинок заявника за адресою: АДРЕСА_1 було пошкоджено. Для отримання компенсації за зруйноване майно заявник звернулась до виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області, проте їй було відмовлено з огляду на те, що надані нею документи не містили відомостей, які б підтверджували належність правовстановлюючого документу заявнику та дозволяли однозначно ідентифікувати особу власника
У документі, що посвідчує особу заявника (паспорт громадянина України 005858478 16.03.2021, строк дії документа 16.03.2031, видавник 5120), ім`я зазначено як « ОСОБА_2 », тоді як у правовстановлюючому документі (свідоцтво про право власності від 01.02.2006 №б/н, видане Іллічівською міською радою Одеської області) власником зазначена « ОСОБА_2 ».
06.05.1961 в книзі записів актів громадянського стану було зроблено відповідний запис №43 та видано Свідоцтво про народження НОМЕР_1 у якому зроблено запис про її народження та зазначено прізвище, ім`я, по батькові « ОСОБА_3 ». Оскільки документи видавалися за часів СРСР, то всі записи, зокрема прізвища та імені проводилися російською мовою. В подальшому після розірвання шлюбу у Свідоцтві про розірвання шлюбу НОМЕР_2 її ім`я було зазначено на українській мові « ОСОБА_2 », а також паспорт громадянина України у формі ID-картки виданий на ім`я « ОСОБА_2 », внаслідок чого виникли неузгодженості між документами, що посвідчують особу та правовстановлюючими документами, які були видані, в т.ч. на її ім`я, що обмежує заявника у вільних правах на володіння, користування та розпорядження майном, в позасудовому порядку їх усунути неможливо, тому заявник звернулася до суду з відповідною заявою.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.
У судове засідання заявник не з`явилася, представника заявника надала до суду заяву про розгляд справи без її участі та без участі заявника, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд задовольнити заяву (а.с.27).
Представник заінтересованої особи до суду не з`явився, надано заяву про розгляд справи без їх участі, рішення прийняти на розсуд суду (а.с.22).
ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.
Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.
Судом встановлено, що виконкомом Іллічівської міської Ради від 22.12.2005 видано свідоцтво про право власності на житловий будинок, згідно якого заявник є власником житла, яке знаходиться за адресою:  АДРЕСА_1 .
Вказане свідоцтво про право власності на житло посвідчує, що будинок  АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності   ОСОБА_1 .
Особу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 документовано паспортом громадянина України НОМЕР_3 16.03.2021, строк дії документа 16.03.2031, видавник 5120, ім`я зазначено як « ОСОБА_2 » (а.с.6).
Таким чином у вказаних документах існують розбіжності в написанні іменя заявника.
Отже, суд доходить висновку, що заявнику ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , належать правовстановлюючі документи: свідоцтво про право власності на житловий будинок 01.02.2006, технічний паспорт від 13.12.2004 та державний акт про право приватної власності на землю №249 від 22.01.2001, виданий на підставі рішення виконкому Іллічівської міської Ради від 22.12.2005 за №1185 на ім`я   ОСОБА_1 .
V. Оцінка Суду.
За змістом частини першої статті 293 ЦПК окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Частиною 2 ст.315 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», де вказано, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення, а встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Відповідно до ст.4 ЦПК України та ст.20 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду з метою захисту своїх цивільних прав, свобод чи інтересів у разі їх порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно ст.ст.12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не 3інакше як за зверненням фізичних або юридичних осіб в межах заявлених вимог і на підставі доказів наданих сторонами. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.
Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін.
Суд робить висновок, що надані заявником докази, є належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують факт належності правовстановлюючих документів заявнику.
В зв`язку із чим, Суд дійшов висновку, що заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 2, 4, 5, 13, 259, 263-265, 293, 315, 319 Цивільного процесуального кодексу України, Суд
УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 (заінтересована особа: виконавчий комітет Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області) про встановлення факту належності правовстановлюючого документу – задовольнити.
Встановити факт, що Свідоцтво про право власності на житловий будинок від 01.02.2006, технічний паспорт від 13.12.2004 та державний акт про право приватної власності на землю №249 від 22.01.2001, виданий на підставі рішення  виконавчого комітету Іллічівської міської Ради від 22.12.2005 за №1185 на ім`я ОСОБА_1 належить ОСОБА_1 .
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Чорноморського міського 
Суду Одеської області      М.І.Петрюченко