Справа № 138/1658/26
Провадження №:2/138/1517/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.09.2026   м. Могилів-Подільський
Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області, в складі:
головуючого судді Київської Т.Б.,
за участю секретаря Бугери І.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
ТОВ «Деал Фінанс Груп» звернулося до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з вказаним вище позовом. 
Позовні вимоги мотивовані тим, що між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем було укладено договір кредиту №71349916 від 16.08.2025. Відповідно до умов кредитного договору відповідач отримала кредит у розмірі 7000,00 грн., строком на 30 днів (з 16.08.2025 по 14.09.2025), із фіксованою процентною ставкою у розмірі 0,350%, які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредит складає 15,00%. Договір кредиту підписаний позичальником в електронній формі шляхом використання одноразового ідентифікатора. Відповідач була ідентифікований за допомогою BankID, отримавши персональні дані позичальника. Товариство виконало свій обов`язок та здійснило перерахування кредитних коштів на рахунок відповідача. 
Крім того, між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів»та відповідачем було укладено договір кредиту №6572188 від 14.08.2025. Відповідно до умов кредитного договору відповідач отримала кредит у розмірі 7000,00 грн., строком на 360 днів (з 14.08.2025 по 08.08.2026), із фіксованою процентною ставкою у розмірі 0,95%, які нараховуються щоденно на залишок заборгованості зі тілом кредиту, комісія за надання кредит складає 17,25%. Договір кредиту підписаний позичальником в електронній формі шляхом використання одноразового ідентифікатора. Відповідач була ідентифікована за допомогою BankID, отримавши персональні дані позичальника. Товариство виконало покладений на нього обов`язок та здійснило перерахування кредитних коштів на рахунок відповідача. 
16.09.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та позивачем укладено договір факторингу №16/09/25, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передало ТОВ «Деал Фінанс Груп» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Деал Фінанс Груп» прийняло належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. У зв`язку з невиконанням умов кредитного договору у відповідача виникла заборгованість за кредитним договором № 71349916 від 16.08.2025 в розмірі 22785,00 грн., яка складається з суми заборгованості за основною сумою боргу – 7000,00 грн., суми заборгованості за процентами – 735,00 грн., сума заборгованості за комісією – 1050,00 грн., суми заборгованості за пенею/неустойкою – 14000,00 грн. За кредитним договором № 6572188 від 14.08.2025 в розмірі 26565,77 грн., яка складається з суми заборгованості за основною сумою боргу – 6774,00 грн., суми заборгованості за процентами – 5791,77 грн., суми заборгованості за пенею/неустойкою – 14000,00. 
За викладених обставин, позивач звернувся з даним позовом до суду в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 71349916 від 16.08.2025 в розмірі 22785,00 грн. та за кредитним договором № 6572188 від 14.08.2025 в розмірі 26565,77 грн.
Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 03.06.2026 відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. Також постановлено виклик відповідача здійснювати за допомогою оголошення на офіційному веб сайті Судової влади України.
Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 30.07.2026 за клопотання представника позивача витребувано у АТ КБ «Приватбанк» докази.
Представник позивача в судове засідання не з`явилась. Подала до суду заяву в якій просила розгляд справи проводити без її участі. Надала згоду на ухвалення заочного рішення у справі.
Відповідач в судове засідання не з`явилась. Про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена завчасно та належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб сайті Судової влади України, а також повідомлялась за останньою відомою адресою зареєстрованого місця проживання, однак поштове відправлення повернулось до суду з відміткою «адресат відсутні за вказаною адресою», що відповідно до ст.128 ЦПК України є належним повідомленням.
Враховуючи зазначені обставини суд, зважаючи на зміст заяви представника позивача, ухвалою від 14.09.2026 вирішив провести заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів, відповідно до положень ст. 280-281 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані позивачем докази, суд приходить до такого висновку.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог.
Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Судом встановлено, що 16.08.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем укладено договір №71349916. Розмір кредиту становить 7000,00 грн. Строк позики 30 днів. Процентна ставка 0,350%. Комісія за надання кредиту 15,00% від суми наданого кредиту, що становить 1050,00 грн. Орієнтована реальна річна процентна ставка становить 1644,02%. Відповідно до п.5.5 договір укладається сторонами дистанційно, в електронній формі, з використанням ІКС, в результаті чого, відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію», у сторін договору виникають цивільні права та обов`язки. У реквізитах сторін позичальником зазначено номер банківської платіжної картки, на яку він бажав отримав кредитні кошти, а саме НОМЕР_1 .
Вказаний договір разом з додатком до нього - Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит підписані відповідачкою електронним підписом одноразовим ідентифікатором - 66327.
Згідно повідомлення ТОВ «ЕВРОПЕЙСЬКА ПЛАТІЖНА СИСТЕМА» Вих. № КД-000022378 від 06.01.2026, яке надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків, було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 16.08.2025 на суму 7000,00 грн, Мовчан Ганна - ЕПЗ номер НОМЕР_1 , номер платежу eaf7aaa3-caba-4022-b5dc-0a6eaee5ba5d, що також підтверджується платіжною інструкцією eaf7aaa3-caba-4022-b5dc-0a6eaee5ba5d.
Згідно довідки про ідентифікацію ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відповідача 16.08.2025 було ідентифіковано шляхом використання одноразового ідентифікатора, що є аналогом електронного підпису відповідно до вимог законодавства України.
Відповідно до розрахунку заборгованості по договору позики №71349916 від 16.08.2025 підготовленого ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», станом на 23.12.2025, заборгованість відповідача становила 22785,00 грн., а саме заборгованість за тілом кредиту 7000,00 грн., заборгованість за процентами 735,00 грн., заборгованість за комісією – 1050,00 грн., заборгованість за пенею/неустойкою – 14000,00 грн.
Крім того, 14.08.2025 між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем укладено договір кредиту №6572188. Розмір кредиту становить 7000,00 грн. Строк позики 360 днів. Процентна ставка 0,95%. Комісія за надання кредиту 17,25% від суми наданого кредиту, що становить 1207,50 грн. Орієнтована реальна річна процентна ставка становить 3194,73%. Відповідно до п.5.5 договір укладається сторонами дистанційно, в електронній формі, з використанням ІКС, в результаті чого, відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію», у сторін договору виникають цивільні права та обов`язки. У реквізитах сторін позичальником зазначено номер банківської платіжної картки на яку він бажав отримав кредитні кошти, а саме НОМЕР_1 .
Вказаний договір підписаний відповідачкою електронним підписом одноразовим ідентифікатором – 045348.
Відповідно до довідки про ідентифікацію ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відповідача 14.08.2026 було ідентифіковано шляхом використання одноразового ідентифікатора, що є аналогом електронного підпису відповідно до вимог законодавства України.
Згідно повідомлення ТОВ«ЕВРОПЕЙСЬКА ПЛАТІЖНА СИСТЕМА» Вих. № КД-000020774 від 02.01.2026, яке надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків, було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 14.08.2025 на суму 7000,00 грн, Отримувач Мовчан Ганна - ЕПЗ номер НОМЕР_1 , номер платежу 9d23c0bd-20de-4c9f-a7a0-5cbd4227cfbf, що також підтверджується платіжною інструкцією 9d23c0bd-20de-4c9f-a7a0-5cbd4227cfbf.
Відповідно до розрахунку заборгованості по кредитному договору №6572188 підготовленого ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», заборгованість відповідача становила 26565,77 грн., а саме заборгованість за тілом кредиту 6774,00 грн., заборгованість за процентами 5791,77 грн., заборгованість за пенею 14000,00 грн. Також з вказаного розрахунку вбачається, що відповідач частково вніс кошти в рахунок погашення боргу за кредитним договором 14.08.2025 в сумі 1500,00 грн.
16.09.2025 між ТОВ «Деал Фінанс Груп» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» укладено договір факторингу №16/09/25 відповідно до умов якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується прийняти такі права вимоги та передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна придбання) за відповідний реєстр за плату, у передбачений у договорі спосіб. Перехід прав вимоги відбувається на підставі реєстру прав вимоги.
У реєстрах прав вимоги №23/12/25-02 від 23.12.2025 до договору факторингу №16/09/25 від 16.09.2025 зазначено, що позивач отримав право вимоги до відповідача за договором кредиту № 71349916 від 16.08.2025 на загальну суму заборгованості 22785,00 грн. та за договором кредиту № 6572188 від 14.08.2025 на загальну суму заборгованості 26565,77 грн.
Крім того, згідно листа АТ КБ «Приватбанк» №20.1.0.0.0/7-260803/50113-БТ від 08.08.2026 в якому зазначено, що відповідачу у банку емітовано картку № НОМЕР_2 . Також до вказаного листа долучено виписки по зазначеному банківському рахунку в яких наявні записи про зарахування коштів у розмірі 7000,00 грн. 14.08.2025 та 7000,00 грн. 16.08.2025
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього.
У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Згідно зі ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання зокрема електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Крім того, без здійснення входу позичальником на сайт кредитодавця, без отримання ним умов договору (оферти) і повідомлення з одноразовим ідентифікатором та без введення відповідачем одноразового ідентифікатора, що означає прийняття пропозиції (акцепту), кредитний договір не був би укладеним.
До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 12 січня 2021 у справі №524/5556/19, від 28 квітня 2021року у справі №234/7160/20, від 10 червня 2021 року у справі №234/7159/20, від 18 червня 2021 року у справі №234/8079/20, від 14 червня 2022 року у справі №757/40395/20, від 12 серпня 2022 року у справі №234/7297/20, від 09 лютого 2023 року у справі№640/7029/19.
У постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року по справі № 127/33824/19 зроблено правовий висновок, що без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений; сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, а кредитні кошти не були б перераховані відповідачу.
Таким чином, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі.
Згідно з вимогами ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
У відповідності до ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або за законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.
Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Положеннями ст. ст. 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 11 вересня 2018 року у справі №909/968/16 (провадження №12-97гс18), договір факторингу є правочином, який характеризується тим, що: а) йому притаманний специфічний суб`єктний склад (клієнт-фізична чи юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності, фактор -банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати фінансові, в тому числі факторингові операції, та боржник-набувач послуг чи товарів за первинним договором); б) його предметом може бути лише право грошової вимоги (такої, строк платежу за якою настав, а також майбутньої грошової вимоги); в) метою укладення такого договору є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника.
Таким чином, за договором факторингу фактор передає грошові кошти клієнту, за що отримує право вимоги за грошовим зобов`язанням боржника та плату за надані грошові кошти, а клієнт отримує грошові кошти, за що передає право вимоги до боржника та сплачує плату за отримані кошти.
Суд також враховує правові висновки Верховного Суду в постанові від 14 листопада 2018 року в справі №2-383/2010 (провадження №14-308цс18), згідно яких у разі не спростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Відповідач не спростувала обставину, що вона не укладала кредитних договорів та не отримувала кредитні кошти за цими договорами.
Суд вважає встановленим та належним чином підтвердженим факт отримання відповідачем кредитних коштів за кредитними договорами, а також факт неповернення отриманих кредитних коштів кредитодавцю у порядку та строки, визначені договором.
Щодо стягнення неустойки за прострочення виконання зобов`язання суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Пунктом 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
На час розгляду справи в суді положення пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України є чинними.
Відповідно до частини 1 статті 4 ЦК України основу цивільного законодавства України становить Конституція України.
Основним актом цивільного законодавства є Цивільний кодекс України (частина 2 статті 4 ЦК України).
Отже, частина друга статті 4 ЦК України закріплює пріоритет норм цього Кодексу над нормами інших законів. До того ж такий спосіб вирішення колізії норм ЦК України з нормами інших законів - з констатацією пріоритету норм цього Кодексу над нормами інших законів - підтримувався як Конституційним Судом України (Рішення від 13 березня 2012 року у справі № 5-рп/2012), так і Верховним Судом України (постанови від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13, від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2023цс15). Вказане узгоджується і з правовою позицією, висловленою у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 червня 2021 року у справі № 334/3161/17 (пункт 17), від 18 січня 2022 року у справі № 910/17048/17 (пункт 78), від 29 червня 2022 року у справі № 477/874/19 (пункт 69).
Також Верховний Суд вже робив висновки щодо застосування пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України до зобов`язань, які виникли на підставі окремих договорів. Так, на договір про надання поворотної фінансової допомоги (позики) розповсюджується дія пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (див.: постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 06 вересня 2023 року у справі № 910/8349/22); на кредитний договір розповсюджується дія пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (див.: постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 жовтня 2023 року у справі № 706/68/23 (провадження № 61-8279св23)).
Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється:
1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування;
2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит;
3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною другою статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Отже, до спірних правовідносин підлягають застосуванню вимоги пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.
Оскільки позивачем у період дії в Україні воєнного стану нараховано до сплати штрафні санкції за договором №71349916 від 16.08.2025 та №6572188 від 14.08.2025 в розмірі 14000,00 грн, від сплати яких позичальник звільняється в силу зазначених вище вимог ЦК України, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для їх стягнення.
Зважаючи на викладене вище та встановлені обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, а також те, що укладені між відповідачем та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» кредитні договори №71349916 від 16.08.2025 та №6572188 від 14.08.2025 встановлюють обов`язок позичальника повернути кредит та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов`язання за цими договорами, але позичальник не виконує взятті на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту, комісії та відсотків, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у загальному розмірі 21350,77 грн., в межах строку визначеного кредитними договорами, а неустойка за кредитним договором №71349916 від 16.08.2025 в сумі 14000,00 грн. та неустойка за кредитним договором №6572188 від 14.08.2025 в сумі 14000,00 грн. підлягає списанню позивачем відповідно до вказаних вище вимог ЦК України.
Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що обґрунтованими є вимоги позивача про стягнення з відповідача кредитної заборгованості в загальній сумі 21350,77 грн., а саме: за кредитним договором №71349916 від 16.08.2025  в сумі 8785,00 грн. та за кредитним договором №6572188 від 14.08.2025 в сумі 12565,77 грн., тобто 43,26 % від заявленої вимоги, то розмір судового збору, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 1151,75 грн., а решту судового збору слід залишити за позивачем.
Також представник позивача просив стягнути з відповідача понесені судові витрати на правову допомогу, надані адвокатом у сумі 4500,00 грн.
Згідно з ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частиною 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
На підтвердження розміру понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу до суду подано: копію договору № 22-08/25/ДІЛ про надання правничої допомоги від 22.08.2025; Витяг з Акту №7-ДІЛ приймання-передачі наданої правничої допомоги за Договором про надання правничої допомоги №22-08/25/ДІЛ від 22.08.2025, складеного 14.01.2026 з детальним описом робіт на суму 4500 грн.; копію ордеру та свідоцтва про зайняття адвокатською діяльністю; копію платіжної інструкції кредитового переказу коштів на підтвердження сплати позивачем коштів за надання правової допомоги.
Вказані документи суд оцінює, як належні та достатні у розумінні положень ст. 77-80 ЦПК України, оскільки вони підтверджують факт понесених (здійснених) позивачем ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При цьому, відповідач правом подання клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, та доведення їх неспівмірності не скористався.
Таким чином, враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, її доцільність, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, та зважаючи на часткове задоволення вимог позивача, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача 1946,70 грн. (4500,00 грн./43,26% задоволених позовних вимог) витрат на професійну правничу допомогу.
Керуючись ст. 204, 207, 526, 530, 536, 625, 628, 629, 639, 1048, 1054, 1077, 1082 ЦК України, ст. 2, 5, 10-13, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 274-279, 352, 354, 355 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» заборгованість в загальному 21350 гривень 77 копійок, а саме за кредитним договором №71349916 від 16.08.2025  в сумі 8785 гривень 00 копійок та за кредитним договором №6572188 від 14.08.2025 в сумі 12565 гривень 77 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» судовий збір у сумі 1151 гривень 75 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1946 гривень 70 копійок.
Решту судових витрати залишити за позивачем.
В задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення. Учасник справи якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп», Код ЄДРПОУ 44280974, місцезнаходження: вул. Садова, 31/33, офіс 40/3, м. Ірпінь, 08205.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , остання відома адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .
Суддя:              Т.Б.Київська