Справа № 685/673/26
Провадження № 2/685/638/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2026 року       селище Теофіполь

Теофіпольський районний суд Хмельницької області
в складі головуючої судді Бурлак Г.І.
з участю секретаря Ковальчука О.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Теофіполь
справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості 
встановив:
позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, мотивуючи його тим, що 11.01.2026 року між позивачем та відповідачем було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1647-9781 (далі кредитний договір) за допомогою веб сайту creditkasa.com.ua, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле та який підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором А8070. За умовами кредитного договору позивач надав відповідачу кредит в розмірі 25000 грн, строком на 365 днів, базовий період 30 днів, комісія за видачу кредиту – 15% від суми кредиту, процентна ставка 1 % в день протягом перших 180 днів з дати укладення договору, знижена процентна ставка – 0,74 % в день у період, починаючи з 181 дня дії Договору . Відповідач зобов`язаний повернути кредит та сплачувати відсотки, комісію. Позивач (через партнера ТОВ ФК «Контрактовий дім» з яким укладено договір № 02/06/2020 про надання послуг з приймання та переказу платежів від 10.06.2020 та який має ліцензію НБУ на переказ коштів у національній валюті без відкриття рахунків №21/772-рк від 29.04.2023) видав відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок вказаний ним в особистому кабінеті на карту отримувача (відповідача), чим виконав свої зобов`язання за договором своєчасно та в повному обсязі, однак відповідач своїх обов`язків щодо погашення кредиту, сплати відсотків за користування кредитними коштами не виконав, у результаті чого у нього виникла заборгованість станом на 19.06.2026 за кредитним договором у розмірі 68970 грн, з яких: 25000 грн - заборгованість за тілом кредиту; 27720 грн - заборгованість за відсотками, 12500 грн – заборгованість за процентами річних на підставі ст.625 ЦК України, 3750 грн – заборгованість по комісії. Просить позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача 68970 грн заборгованості за кредитним договором та судовий збір у розмірі 2662,40 грн.
Позивач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений, в суд не з`явився, подав клопотання про підтримання позовних вимог та розгляд справи у відсутності його представника.
Відповідач в судове засідання не з`явися. Подав відзив на позов, в якому зазначив, що 11.01.2026 уклав Договір №1647-9781 та отримав кредит у розмірі 25000 грн, за період з 14.03.2026 по 01.06.2026 він сплатив в рахунок погашення кредиту 780,00 грн. Вважає, що умови договору щодо нарахування відсотків є несправедливими, оскільки реальна річна процентна ставка за Договором становить 3 181,67% річних, а орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача — 108 730,83 грн за кредитом у розмірі 25 000,00 грн (пункти Паспорта споживчого кредиту, наданого самим Позивачем до матеріалів справи). Облікова ставка Національного банку України станом на дату укладення Договору становила 14,5% річних — тобто договірна ставка перевищує облікову ставку НБУ у понад 27 000 разів. Також прсоить суд визнати пункт 8.2 Договору несправедливою умовою відповідно до ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. 203, 215 Цивільного кодексу України та відмовити в задоволенні позовних вимог у частині стягнення 12 500,00 грн повністю. Крім того, зазначив, що вимога про дострокове повернення кредиту не була йому вручена, а була повернута Позивачу як неврученою ще до звернення Позивача до суду з цим Позовом . Просив позов задовольнити частково в сумі 27000 грн, та проводити розгляд справи у його відсутності.
Суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутності сторін.
Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково. 
Відповідно до частин 1, 2 статті 202, 207 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну чи припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч.2 ст 1050 ЦК)
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (частина 12 статті 11 ЗУ «Про електронну комерцію»).
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 % в день. 
В судовому засіданні встановлено, що 11.01.2026 року між позивачем та відповідачем було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1647-9781 за допомогою веб сайту creditkasa.com.ua, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле та який підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором А8070. За умовами кредитного договору позивач надав відповідачу кредит в розмірі 25000 грн, строком на 365 днів, базовий період 30 днів, комісія за видачу кредиту – 15% від суми кредиту, процентна ставка 1 % в день протягом перших 180 днів з дати укладення договору, знижена процентна ставка – 0,74 % в день у період, починаючи з 181 дня дії Договору . Відповідач зобов`язаний повернути кредит та сплачувати відсотки, комісію. Позивач (через партнера ТОВ ФК «Контрактовий дім» з яким укладено договір № 02/06/2020 про надання послуг з приймання та переказу платежів від 10.06.2020 та який має ліцензію НБУ на переказ коштів у національній валюті без відкриття рахунків №21/772-рк від 29.04.2023) 11.01.2026 видав відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок НОМЕР_1 вказаний ним в особистому кабінеті на карту отримувача (відповідача), чим виконав свої зобов`язання за договором своєчасно та в повному обсязі. Відповідно до розрахунку заборгованості , у відповідача виникла заборгованість за договором станом на 19.06.2026 68970 грн, з яких: 25000 грн - заборгованість за тілом кредиту; 27720 грн - заборгованість за відсотками, 12500 грн – заборгованість за процентами річних на підставі ст.625 ЦК України, 3750 грн – заборгованість по комісії.
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах 
змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Оцінюючи докази у їх сукупності, враховуючи, що відповідач визнав позов в частині укладення договору про відкриття кредитної лінії №1647-9781 та отримання ним 25000 грн кредитних коштів, з врахуванням, що розмір процентів, визначених у п.4.10 Договору, відповідає вимогам ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування», а розрахунок заборгованості , наданий позивачем у якості доказу, здійснений виходячи із процентної ставки, визначеної у договорі (1% в день) та з врахуванням платежів, здійснених відповідачем ( всього на загальну суму 780 грн), то суд дійшов висновку, що у відповідача наявна заборгованість за кредитним договором №1647-9781 від 11.01.2026 у розмірі 52720 грн, з яких: 25000 грн - сума заборгованості за тілом кредиту, 27720 грн - заборгованість за відсотками, тому позов в цій частині необхідно задовольнити. 
Стосовно 3750 грн комісії суд зазначає наступне: 
Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Комісія за видачу кредиту Законом не передбачена.
Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.
У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». 
З урахуванням викладеного, враховуючи, що комісія за видачу кредиту, визначена п.4.11. кредитного договору, Законом «Про споживче кредитування» не передбачена, а комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць, позивач не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору, то положення щодо обов`язку позичальника сплатити комісію за видачу кредиту в розмірі 15% від суми наданого кредиту є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Визнання судом нікчемного правочину недійсним за вимогою сторони не є належним способом захисту прав, оскільки не призведе до реального відновлення порушених прав позивача, оскільки нікчемний правочин є недійсним в силу закону з моменту його укладення.
Вказане узгоджується із правовим висновком першої першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2025 року у справі 462/2826/24.
На підставі викладеного, суд вважає що вимоги позивача щодо стягнення 3750 грн заборгованості за комісією задоволенню не підлягають.
Що стосується позовних вимог в частині стягнення нарахованих річних відсотків на підставі ст.625 ЦК України у розмірі 12500 грн, то суд зазначає наступне:
Відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX в Україні введений воєнний стан, тому в частині стягнення 12500 грн річних відсотків нарахованих на підставі ст.625 ЦК України, необхідно відмовити.
Оцінюючи докази у їх сукупності, суд дійшов переконання, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 52720 грн заборгованості за кредитним договором №1647-9781 від 11.01.2026 
Враховуючи, що позов задоволено на 76,44 %, то з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 2035,14 грн судового збору (2662,40 грн х 76,44%).
Керуючись ст. 526, 638, 1048, 1054 ЦК України, ст.12, 81, 89, 263-265 ЦПК України, районний суд, 
ухвалив:
позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (код ЄДРПОУ 38548598, адреса: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, офіс 407) IBAN НОМЕР_3 , Банк АБ «УКРГАЗБАНК», МФО 320478) заборгованість за кредитним договором 1647-9781 від 11.01.2026 у розмірі 52720 грн, з яких: 25000 грн - сума заборгованості за тілом кредиту, 27720 грн – сума заборгованості за відсотками, а також 2035,14 грн судового збору.
В частині позовних вимог щодо стягнення 12500 грн річних відсотків нарахованих на підставі ст.625 ЦК України , та 3750 грн комісії - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня проголошення рішення до Хмельницького апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 статті 358 цього Кодексу.

Головуюча