Справа № 214/600/26
2/214/2436/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
Іменем України

15 вересня 2026 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді – Ткаченка А.В.,
за участю секретаря судового засідання – Фастовець Ю.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитними договорами, -

ВСТАНОВИВ:
Представник позивача ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі – ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за укладеними з ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» кредитним договором №8602784 від 25.12.2024, з ТОВ «ФК «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» кредитним договором №2306215 від 17.03.2025, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» кредитним договором №5325013 від 19.02.2025 та з ТОВ «МІЛОАН» кредитним договором №6873712 від 14.02.2025, в загальній сумі 88083,00 грн., посилаючись на відступлення прав вимоги первісними кредиторами і неналежне виконання відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань. 
В обґрунтування вимог зазначено про укладення ОСОБА_1 : 25.12.2024 з ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» кредитного договору №8602784; 17.03.2025 з ТОВ «ФК «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» кредитного договору №2306215; 19.02.2025 з ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» кредитного договору №5325013 та 14.02.2025 з ТОВ «МІЛОАН» кредитного договору №6873712, відповідно до умов яких відповідач, як позичальник, отримав кредитні кошти на погоджених вказаними договорами умовах та сумах. В подальшому, між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», ТОВ «ФК «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ», ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «МІЛОАН» та позивачем було укладено низку договорів факторингу, відповідно до яких позивач набув право грошової вимоги до відповідача за вказаними кредитними договорами, про що письмово повідомлено відповідача. Тому враховуючи обов`язок боржника сплатити кредитну заборгованість, з метою захисту прав нового кредитора, позивач просить задовольнити позовні вимоги. 
Ухвалою суду від 26.02.2026 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою суду від 15.09.2026 розгляд справи ухвалено проводити у заочному порядку. 
У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином в порядку, встановленому статтею 128 ЦПК України, шляхом направлення судових повісток.
Згідно з прохальною частиною тексту позовної заяви, представник позивача просить розгляд справи здійснювати за відсутності представника, на позовних вимогах наполягає, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач не повідомив причини неявки, відзиву на позов не подав. Поштове відправлення, направлене на зареєстровану адресу місця проживання відповідача із повідомленням про виклик до суду, повернулось до суду не врученим.
Ураховуючи вимоги частини першої статті 223 ЦПК України та частини другої статті 247 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників процесу на підставі наявних у справі доказів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.
Розглянувши подані документи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків.
Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Відповідно до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Як встановлено судом та не спростовано в судовому засіданні відповідачем:
1. 25.12.2024 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №8602784 шляхом підписання договору електронним підписом відповідача, як позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. 
Умовами договору сторони погодили суму кредиту 10000,00 грн., строк кредиту 360 днів, тип процентної ставки – фіксована, стандартна процентна ставка – 1% в день, знижена процентна ставка – 0,01% в день, орієнтовна загальна вартість наданого кредиту за стандартною процентною ставкою - 36000,00 грн., з урахуванням зниженої процентної ставки – 33030,00 грн.
2. 17.03.2025 між ТОВ «ФК «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №2306215 шляхом підписання договору електронним підписом відповідача, як позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. 
Умовами договору сторони погодили суму кредиту 5000,00 грн., строк кредиту 345 днів, строк дії кредитного договору – до 25.02.2026, загальні витрати за кредитом – 16650,00 грн., тип процентної ставки – фіксована, денна процентна ставка – 0,97%, орієнтовна річна процентна ставка – 3257,21%, орієнтовна загальна вартість кредиту – 21650,00 грн., одноразова комісія за надання кредиту – 1250,00 грн., яка нараховується за ставкою 25% від суми кредиту, комісія за обслуговування кредиту за весь строк кредитування – 15400,00 грн., що нараховується за ставкою 14% від суми кредиту.
3. 19.02.2025 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №5325013 шляхом підписання договору електронним підписом відповідача, як позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. 
Умовами договору сторони погодили суму кредиту 6000,00 грн., строк кредиту 360 днів, одноразова комісія за надання кредиту – 600,00 грн., тип процентної ставки – фіксована, стандартна процентна ставка – 0,95% за кожен день користування кредитом, орієнтовна реальна річна процентна ставка – 25620700% річних, орієнтовна загальна вартість кредиту – 27120,00 грн.
4. 14.02.2025 між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №6873712 шляхом підписання договору електронним підписом відповідача, як позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. 
Умовами договору сторони погодили суму кредиту 5000,00 грн., строк кредиту 345 днів, строк дії кредитного договору – до 25.01.2026, загальні витрати за кредитом – 16650,00 грн., тип процентної ставки – фіксована, денна процентна ставка – 0,97%, орієнтовна реальна річна процентна ставка – 3257,21%, орієнтовна загальна вартість кредиту – 21650,00 грн., одноразова комісія за надання кредиту – 1250,00 грн., яка нараховується за ставкою 25% від суми кредиту, комісія за обслуговування кредиту за весь строк кредитування – 15400,00 грн., що нараховується за ставкою 14% від суми кредиту.
Згідно з частиною першою статті 510 ЦК України, сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відступлення права вимоги по суті – це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.
Частиною першою статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно зі статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Так, між ТОВ «ФК «ЄАПБ», як фактором, та ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», ТОВ «ФК «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ», ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «МІЛОАН»як клієнтами, було укладено договори факторингу №17102025 від 17.10.2025, №25072025 від 25.07.2025, №25092025 від 25.09.2025, №28072025 від 28.07.2025, відповідно.
Згідно з умовами вказаних договорів клієнти відступають фактору, а фактор приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнтів за плату та на умовах, визначених цим договором. Права вимоги, які клієнти відступають фактору за цими договорами, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед клієнтами, та визначені в реєстрі боржників, що підписується сторонами, у паперовому вигляді в день укладання цього договору. 
До суду надано копії витягів з реєстрів боржників до вказаних договорів факторингу, копії платіжних інструкцій на підтвердження оплати за договорами факторингу на виконання умов договорів.
Відповідно до витягів з реєстру боржників до зазначених вище договорів факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1  за кредитними договорами.
Відповідно до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Згідно статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Положеннями частини першої статті 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Частиною другою статті 1056-1 ЦК України встановлено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до частини першої статті та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Крім того, 10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування », у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування», залишилися незмінними.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, Закон України «Про споживче кредитування», передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання та обслуговування кредиту.
Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування», щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19.
Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06.11.2023 у справі № 204/224/21 (провадження №61-4202сво22).
Таким чином, виходячи з аналізу вимог п.4 ч.1 ст.1, ч.2 ст.8, ч.1 ст.1, ст.47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», роз`яснень Великої Палати Верховного Суду щодо застосування статті 11 Закону України «Про споживче кредитування», які викладені у постанові від 13.07.2022 у справі №496/3134/19 така форма витрат, як комісія за надання кредиту існує на законодавчому рівні, визначається кожним банком (фінансовою установою) індивідуально та затверджується внутрішніми актами.
Отже, спеціальним законодавством України прямо визначені легальні можливості позивача як включати до тексту кредитних договорів із споживачами умови щодо нарахування комісії, так і в подальшому нараховувати її, а також витребувати суму несплаченої вищевказаної комісії від відповідача (в т.ч. і в судовому порядку).
При цьому розмір комісії не був прихованим та позичальник ознайомився і погодився з ним, підписуючи кредитний договір, та в подальшому не оспорював його в судовому порядку.
Стосовно вимоги про стягнення заборгованості зі сплати неустойки (штрафу, пені), відповідно до ст.625 ЦК України, суд звертає увагу, що згідно з п.18 Перехідних та прикінцевих положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Тому вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.
Отже, у зв`язку порушеннями зобов`язань за кредитним договором №8602784 від 25.12.2024, відповідач станом на дату відступлення права вимоги за договором має заборгованість у сумі 22000,00 грн., яка складається з: 
- 10000,00 грн. – заборгованість за основною сумою боргу; 
- 12000,00 грн. – заборгованість за відсотками.
Також, через порушення зобов`язань за кредитним договором №2306215 від 17.03.2025, відповідач станом на дату відступлення права вимоги за договором має заборгованість у сумі 11850,00 грн., яка складається з: 
- 5000,00 грн. – заборгованість за основною сумою боргу; 
- 1250,00 грн. – заборгованість за комісією за надання кредиту;
- 5600,00 грн. – заборгованість за комісією за обслуговування кредиту.
Окрім того, через порушення зобов`язань за кредитним договором №5325013 від 19.02.2025, відповідач станом на дату відступлення права вимоги за договором має заборгованість у сумі 18983,00 грн., яка складається з: 
- 6000,00 грн. – заборгованість за основною сумою боргу; 
- 12383,00 грн. – заборгованість за процентами;
- 600,00 грн. – заборгованість за комісією за видачу кредиту.
Також, через порушення зобов`язань за кредитним договором №6873712 від 14.02.2025, відповідач станом на дату відступлення права вимоги за договором має заборгованість у сумі 11250,49 грн., яка складається з: 
- 4950,00 грн. – заборгованість за основною сумою боргу; 
- 6300,00 грн. – заборгованість за комісією за обслуговування кредиту.
Всього, заборгованість відповідача за вказаними вище шістьома кредитними договорами складає 64083,00 грн.
Розміри кредитної заборгованості та її складові відповідач не спростував, контррозрахунку боргу не надав. Клопотання про призначення у справі судово-бухгалтерської експертизи з метою з`ясування питання наявності або відсутності заборгованості за кредитними договорами, не заявлялось.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частини 1-3 статті 12 ЦПК України). 
Оскільки належним чином повідомлений про дату слухання справи відповідач відзиву на позов та доказів на його підтвердження, суду не надав, враховуючи, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, оскільки збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду та кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (статті 12,13 ЦПК України), суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення вимог.
Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.
У зв`язку із частковим задоволенням вимог, суд вважає необхідним відшкодувати позивачу понесені судові витрати у справі пропорційно розміру задоволених вимог: 64083,00 грн. (сума, задоволена судом) х 3028,00 грн. (сума сплаченого судового збору) / 88083,00 грн. (сума, заявлена до стягнення), що дорівнює 2202,96 грн.
Керуючись статтями 10, 12,13, 141, 263, 265, 274, 280-284, 288 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Позовні вимоги ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитними договорами – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1  на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», заборгованість в загальній сумі 64083 (шістдесят чотири тисячі вісімдесят три) гривні 00 коп. з яких заборгованість:
- за договором №8602784 від 25.12.2024 у сумі 22000,00 грн., з яких 10000,00 грн. – заборгованість за основною сумою боргу; 12000,00 грн. – заборгованість за відсотками;
- за договором №2306215 від 17.03.2025 у сумі 11850,00 грн., з яких: 5000,00 грн. – заборгованість за основною сумою боргу; 1250,00 грн. – заборгованість за комісією за надання кредиту; 5600,00 грн. – заборгованість за комісією за обслуговування кредиту;
- за договором №5325013 від 19.02.2025 у сумі 18983,00 грн., з яких: 6000,00 грн. – заборгованість за основною сумою боргу; 12383,00 грн. – заборгованість за процентами, 600,00 грн. – заборгованість за комісією за видачу кредиту;
- за договором №6873712 від 14.02.2025 у сумі 11250,00 грн., з яких: 4950,00 грн. – заборгованість за основною сумою боргу; 6300,00 грн. – заборгованість за комісією за обслуговування кредиту.
Стягнути з ОСОБА_1  на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» у рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору суму 2202 (дві тисячі двісті дві) гривні 96 коп.
В задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. 
Позивачем апеляційна скарга на заочне рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 

Відомості про сторін:
Позивач – ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», код ЄДРПОУ 35625014, місцезнаходження за адресою: м. Бровари, вул. Лісова, буд.2.
Відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .
Повне рішення складено 15.09.2026.

Суддя         А.В. Ткаченко