621/2090/26
2-о/621/74/26
РІШЕННЯ
іменем України

08 липня 2026 року м. Зміїв 

Зміївський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Овдієнка В. В.

присяжних: Баталіної І. В., Світличної О. О.,

секретар судового засідання - Кришталь А. А.,

заявник - ОСОБА_1 ,
представник заявника - Рисенко В. М.,

заінтересована особа - Зміївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Чугуївському районі Харківської області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України,
представники заінтересованої особи - Рибак Г. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про оголошення фізичної особи померлою,

в с т а н о в и в:

15.06.2026 адвокат Рисенко В. М. через систему "Електронний суд" в інтересах ОСОБА_1 надіслав до суду заяву, в якій просив оголосити померлим ОСОБА_2 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1 (актовий запис №266 від 27.02.1965р., Свідоцтво про народження НОМЕР_1 видане Київським районним ЗАГС м. Харкова 27.02.1965 року), від дня набрання законної сили рішенням суду.
На обґрунтування заяви зазначено, що заявник ОСОБА_1 є дочкою померлого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В 1991 році було оголошено незалежність Чеченської Республіки Ічкерія та 02 березня 1992 року парламент Чеченської Республіки прийняв Конституцію, що закріплює державну незалежність. В 1994 році розпочалася російська збройна агресія проти незалежної Чеченської Республіки Ічкерія. Факт збройної агресії, окупації та злочину геноциду, вчиненого російською федерацією, визнаний Постановою Верховної Ради України № 2672-IX від 18.10.2022 року "Про заяву Верховної Ради України про засудження збройної агресії російської федерації проти Чеченської Республіки Ічкерія, окупації її території та злочину геноциду Чеченського народу". Батько заявниці – ОСОБА_2 вступив до лав політичної партії та громадського формування УНА-УНСО (Українська національна асамблея - Українська народна самооборона). Повністю поділяючи гасло УНА-УНСО: "Аби не пролилася кров в Україні, потрібно воювати за її межами", батько заявниці в 1994 році, разом з іншими членами організації, добровільно вирушив у Чеченську Республіку Ічкерія з метою захисту її громадян та її державного суверенітету від російської збройної агресії. Українські добровольці сформували загін Української народної самооборони "Вікінг", штаб якого очолив батько заявниці - ОСОБА_2 . У квітні 1995-го року батько заявниці повернувся в Україну, однак у зв`язку із продовженням російської збройної агресії в січні 1996-го року повернувся в Чеченську Республіку Ічкерія. Факт його безпосередньої участі в бойових діях проти російських агресорів підтверджений численними світлинами та публікаціями в засобах масової інформації, зокрема: Публікацією у виданні gazeta.ua "Бійці Української народної самооборони воювали проти росіян в Ічкерії" від 22 лютого 2022 року. В публікації зокрема вказано: "У січні 1996-го ОСОБА_3 знову прибуває до Ічкерії. Бере участь в операції чеченських сил "Відплата". Гине на початку березня в районі площі Мінутка в Грозному". "Чеченський бард Імам Алімсултанов присвячує українським добровольцям пісню "Украина, спасибо тебе!" ОСОБА_4 нагороджують орденом "Герой нації". Таку ж відзнаку посмертно дають ОСОБА_5 . Його дочці призначають допомогу до досягнення повноліття. Три вулиці у Грозному 1996 року назвали іменами українців. Так вшанували бійців УНА-УНСО ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та лідера Організації українських націоналістів Степана Бандеру; Світлиною, на якій начальник штабу загону Української народної самооборони "Вікінг" ОСОБА_3 розмовляє з бійцем чеченської армії біля президентського палацу у Грозному, січень 1995 року; Світлиною чеченського польового командира ОСОБА_7 , начальника штабу загону Української народної самооборони "Вікінг" ОСОБА_6 і командира того ж підрозділу ОСОБА_4 , в місті Гудермес, 1995 рік. Публікацією у виданні Історична правда: "Росіянин, український герой чеченської нації Олег Челнов" від 14 січня 2015 року відеозаписом бою, в якому бере участь ОСОБА_3 . Відео зняте ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Грозний Чеченської Республіки Ічкерія та розміщене за посиланням 
ІНФОРМАЦІЯ_3 батько заявниці ОСОБА_8 ймовірно загинув у м. Грозний в боях за захист Незалежності Чеченської республіки Ічкерія.
У довідці про загибель ОСОБА_2 , виданій комісією по розшуку зниклих без вісти Чеченської Республіки Ічкерія, вказано: " ОСОБА_2 , 1965 року народження, загинув у місті Грозному і районі "Хвилинка" 6-7 березня 1996 року в боях за захист Незалежності Чеченської республіки Ічкерія. Нагороджений найвищим орденом ЧРІ "К`оман Турпал" ("Герой нації"). Місце поховання ОСОБА_2 поки не встановлено та розшукується комісією з розшуку та звільнення безвісно зниклих осіб".
У зв`язку із продовженням російської збройної агресії тіло батька заявниці з поля бою евакуювати не вдалось. Місце поховання встановити також не виявилося можливим. Від дня вірогідної смерті ОСОБА_2 та до цього часу минуло більше 30 років. Із вказаного часу ОСОБА_2 за місцем проживання не з`являвся, що свідчить на користь припущення про смерть ОСОБА_2 . Також, факт безвісної відсутності батька заявниці підтверджений відповіддю Управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУНП в Харківській області від 28.02.2025 №65оу/119-25/01-2025 на адвокатський запит представника заявниці.
Таким чином, участь батька заявниці у боях на захист Незалежності Чеченської Республіки Ічкерія та його безвісна відсутність протягом 30 років, що мають прямий зв`язок з воєнними діями та підтверджуються наведеними обставинами, дозволяють з високим ступенем вірогідності припустити ймовірну загибель батька заявниці – ОСОБА_2 .
Оголошення ОСОБА_2 померлим необхідне для належного вшанування його пам`яті, як такого, який вважав необхідним протистояння російській збройній агресії до початку російсько-української війни.
Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 16.06.2026 прийнято заяву до розгляду, відкрите провадження у справі та призначений судовий розгляд справи у порядку окремого провадження на 08.07.2026.
19.08.2025 представник заінтересованої особи Рибак Г. О. подала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, проти задоволення заяви не заперечувала.
08.07.2026 під час розгляду заяви заявник ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_9 підтримали заяву про оголошення померлим ОСОБА_2 з підстав, викладених у заяві.
Вислухавши заявника, представника заявника, допитавши свідка ОСОБА_10 , дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного:
Частинами 1, 3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Особливості визначення шкоди, завданої у результаті виведення банку з ринку або ліквідації банку на підставі протиправних (незаконних) індивідуальних актів Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, рішень Кабінету Міністрів України особам, які на дату прийняття таких індивідуальних актів або рішень, відповідно, мали статус учасників такого банку, встановлюються Законом України "Про банки і банківську діяльність" та Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".
Особливості визначення шкоди, завданої внаслідок продажу пакетів акцій, що належать державі у статутному капіталі банків, на підставі протиправних (незаконних) рішень (індивідуальних актів) Міністерства фінансів України, Кабінету Міністрів України, Національного банку України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, встановлюються Законом України "Про особливості продажу пакетів акцій, що належать державі у статутному капіталі банків".
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У справах про дискримінацію позивач зобов`язаний навести фактичні дані, які підтверджують, що дискримінація мала місце. У разі наведення таких даних доказування їх відсутності покладається на відповідача.
У справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави позивач зобов`язаний навести у позові фактичні дані, які підтверджують зв`язок активів з особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та їх необґрунтованість, тобто наявність визначеної частиною другою статті 290 цього Кодексу різниці між вартістю таких активів та законними доходами такої особи. У разі визнання судом достатньої доведеності зазначених фактів на підставі поданих позивачем доказів спростування необґрунтованості активів покладається на відповідача.
У справах про невиконання боржником умов договору оренди, суборенди, емфітевзису, суперфіцію, якщо таке порушення може мати наслідком припинення права користування земельною ділянкою, що зазначена в аграрній ноті як місце вирощування, збирання, виробництва, переробки, зберігання та/або утримання майбутньої сільськогосподарської продукції, особа, яка передала в користування боржника за аграрною нотою таку земельну ділянку, повинна надати суду докази здійснення нею заходів досудового врегулювання спору, передбачених Законом України "Про аграрні ноти".
У справах щодо застосування керівником або роботодавцем чи створення ним загрози застосування негативних заходів впливу до позивача (звільнення, примушування до звільнення, притягнення до дисциплінарної відповідальності, переведення, атестація, зміна умов праці, відмова в призначенні на вищу посаду, зменшення розміру заробітної плати тощо) у зв`язку з повідомленням ним або його близькими особами про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою обов`язок доказування, що прийняті рішення, вчинені дії є правомірними і не були мотивовані діями позивача чи його близьких осіб щодо здійснення цього повідомлення, покладається на відповідача.
У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Даними копій паспорта громадянина України НОМЕР_2 , витягу з реєстру територіальної громади (Зміївська територіальна громада) № 2026/006858987 від 29.04.2026, підтверджується, що заявник ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 5 зворот, 6-8).
Даними копії свідоцтва про народження НОМЕР_3 підтверджується, що заявник ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_2 та ОСОБА_10 (а. с. 9).
Допитана в якості свідка ОСОБА_10 підтвердила повідомлені її дочкою ОСОБА_1 відомості щодо відсутності відомостей про ОСОБА_2 у місці його проживання в Україні від часу його ймовірної загибелі в м. Грозному у березні 1996 року. Її шлюб із ОСОБА_2 був розірваний, проте вони залишаються зареєстрованими в одній квартирі, яка до цього часу не приватизована через його відсутність.
З копії свідоцтва про народження НОМЕР_1 , свідоцтва про восьмирічну освіту № НОМЕР_4 вбачається, що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Харків, навчався у школі № 135 в м. Харків, де закінчив 8 класів (а. с. 10, 11).
Постановою Верховної Ради України "Про Заяву Верховної Ради України про засудження збройної агресії російської федерації проти Чеченської Республіки Ічкерія, окупації її території та злочину геноциду Чеченського народу" № 2672-IX від 18 жовтня 2022 року, схвалено заяву, якою Верховна Рада України:
1. Заявляє про невизнання окупації російською федерацією території Чеченської Республіки Ічкерія і вважає існуючий там режим окупаційним та нелегітимним.
2. Засуджує міжнародні злочини, вчинені російською федерацією під час першої (1994-1996) і другої (1999-2009) війн проти Чеченської Республіки Ічкерія, політику геноциду Чеченського народу, наслідуючи злочинні дії царського режиму 1817-1864 років та радянської влади 1944 року.
3. Закликає держави - члени ООН та міжнародні організації забезпечити незалежне та неупереджене розслідування міжнародних злочинів, вчинених на території тимчасово окупованої Чеченської Республіки Ічкерія, та притягнення винних осіб до відповідальності, а також ухвалити рішення про визнання Чеченської Республіки Ічкерія тимчасово окупованою російською федерацією та засудження злочину геноциду Чеченського народу.
З довідки керівника комісії з розшуку безвісти зниклих осіб Міністерства внутрішніх справ Чеченської Республіки Ічкерія Мацагалова І. А., виданої ОСОБА_11 , вбачається, що її син ОСОБА_2 , 1965 року народження, загинув у місті Грозному в районі "Минутка" 6-7 березня 1966 року в боях за захист Незалежності Чеченської Республіки Ічкерія (а. с. 13, 14).
З довідки Міністра внутрішніх справ Чеченської Республіки Ічкерія Махамева К. Д., адресованої Міністру внутрішніх справ України, вбачається, що у період бойових дій на території Республіки Ічкерія загинув громадянин України ОСОБА_2 . Сім`я загиблого проживає в АДРЕСА_2 (а. с. 15, 16).
Також, долучено витяг з наказу № 07 від 23.10.2025 Добровольчого Батальйону імені Шейха Мансура, з якого вбачається, що ОСОБА_2 нагороджений медаллю "Посмертно" - Вірність Ічкерії (а. с. 17, 18).
З листа Міністра оборони ЧРІ № А-75 від 07.11.2025, вбачається, що за наявною інформацією ОСОБА_2 загинув в місті Грозний Чеченської Республіки Ічкерія ІНФОРМАЦІЯ_5 , під час бойових дій із захисту незалежності та суверенітету Чеченської Республіки Ічкерія, останній має вищу державну нагороду Чеченської Республіки Ічкерія "Герой Нації". Місце поховання або місцезнаходження тіла (останків) громадянина України ОСОБА_2 на цей час не встановлено, проведення пошукових робіт тимчасово неможливе у зв`язку з окупацією території рф (а. с. 18).
З листа начальника Управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУНП в Харківській області № 65оу/119-25/01-2025 від 28.02.2025, вбачається, що згідно з відомостями, внесеними до інформаційної підсистеми "Єдиний облік" інформаційно-комунікаційної системи "Інформаційний портал Національної поліції України" підрозділів ГУНП в Харківській області, встановлено, що звернень чи повідомлень з боку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з 07 березня 1996 року до теперішнього часу, не зареєстровано, інформація з приводу можливого місця перебування ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутня (а. с. 19).
З листа начальника Першого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України № 4128/5589-26-24-32.24/32.24 від 30.10.2024, вбачається, що за перевіркою облікових даних архівного фонду відділу актового запису про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не виявлено (а. с. 19 зворот).
Крім того, долучено публікації у журналі "Країна" 22.02.2022, газеті "Історична правда" 14.01.2015, відеофайл, які містять відомості про перебування ОСОБА_2 на території Чеченської Республіки Ічкерія, у тому числі участі в бойових діях (а. с. 20-30).
Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Вимогами ст. 10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. 
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.
Відповідно до статті 306 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.
Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України, суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою.
Частинами 1, 2, 3 статті 46 ЦК України передбачено, що фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.
Фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.
Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.
Особливістю категорії справ щодо оголошення особи померлою є те, що суд оголошує фізичну особу померлою у судовому порядку у разі встановлення обставин, зазначених у частині другій статті 46 ЦК України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті.
Отже, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина.
У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим.
За таких обставин, під час судового розгляду достовірно встановлено, що за місцем постійного проживання ОСОБА_2 відсутні відомості про його місце перебування більше трьох років, тому вимоги заяви є обґрунтованими та підлягають задоволенню, шляхом оголошення ОСОБА_2 померлим з дня набрання цим рішенням законної сили.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 19, 76-81, 89, 223, 293, 294, 305-308, 352, 354 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Оголосити померлим ОСОБА_2 , громадянина України, який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Харків.

Днем смерті ОСОБА_2 , громадянина України, який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Харків, вважати день набрання законної сили рішенням суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник - ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 .

Заінтересована особа - Зміївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Чугуївському районі Харківської області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, місцезнаходження: вул. Адміністративна, 10, м. Зміїв, Чугуївський район, Харківська область, 63404, код ЄДРПОУ: 04059026.

Повне рішення складене 10.07.2026.

Головуючий: В. В. Овдієнко

Присяжні: І. В. Баталіна

О. О. Світлична