ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
Єдиний унікальний номер справи: 654/4129/20    Головуючий у 1-й інстанції: Ширінська О.Х.
Номер провадження: 22-ц/819/140/26      Доповідач: Воронцова Л.П. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2026 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого (суддя - доповідач) Воронцової Л.П.,
суддів: Майданіка В.В.,
Склярської І.В.,
секретар Андреєва В.В.,
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
представник позивача - адвокат Брушко Інна Ігорівна,
відповідач - ОСОБА_2 ,
представник відповідача - Тільненко Владислав Володимирович,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_3 , від імені якої діє адвокат Тільненко Владислав Володимирович, на рішення Голопристанського міського суду Херсонської області від 21 січня 2022 року, ухваленого під головуванням судді Ширінської О.Х., дата складання повного судового рішення 31.01.2022, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Голопристанського районного нотаріального округу Херсонської області Желєзняк Сергій Валерійович, про внесення змін до договору про сплату аліментів на дитину, зменшення розміру аліментів та пені, 
ВСТАНОВИВ:
Описова частина
Короткий зміст вимог скарги
У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про внесення змін до договору про сплату аліментів на дитину, зменшення розміру аліментів та пені, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив суд внести зміни до абзацу 1 пункту 2 Договору про сплату аліментів на дитину від 27.03.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Голопристанського районного нотаріального округу Херсонської області Желєзняком С.В, зареєстрованого в реєстрі за № 128, шляхом зменшення розміру аліментів до 2 500 грн. щомісячно, а також внести зміни до пункту 8 Договору про сплату аліментів на дитину від 27.03.2020 року, шляхом визначення його зобов`язання щодо сплати неустойки (пені) від несплаченої суми аліментів та/або додаткових витрат на дитину за кожен день прострочення у розмірі одного відсотка.
В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що 27.03.2020 року між ним та відповідачкою ОСОБА_2 було укладено Договір про сплату аліментів, який посвідчено приватним нотаріусом Голопристанського районного нотаріального кругу Херсонської області та зареєстровано в реєстрі за № 128, за умовами якого він, ОСОБА_1 , сплачує ОСОБА_2 аліменти на утримання спільної доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Пунктом 2 зазначеного Договору про сплату аліментів встановлюється обов`язок сплачувати на утримання дитини аліменти в розмірі 4 000 (чотири тисячі) гривень 00 копійок щомісяця, до повноліття дитини.
Пункт 8 Договору передбачає обов`язок батька у разі невиконання, неналежного виконання або несвоєчасного виконання батьком умов даного Договору та виникнення заборгованості з вини батька сплатити неустойку (пеню) в розмірі 3 % від несплаченої суми аліментів та/або додаткових витрат на дитину за кожен день прострочення зобов`язання.
При підписані Договору про сплату аліментів він мав стабільний дохід та можливість сплачувати аліменти в розмірі, що встановлені договором. Однак, восени 2020 року, у зв`язку з пандемією СОVID-19, його матеріальний стан змінився. У нього виникла заборгованість зі сплати аліментів за договором.
Він не працює, перебуває на обліку в Голопристанському міськрайонному центрі зайнятості як безробітний.
Крім того, у нього змінився сімейний стан, на його утримані перебуває хвора мати ОСОБА_5 , яка зареєстрована в м. Вугледарі Донецької області, але у зв`язку з погіршенням стану її здоров`я, він вимушений був привезти її до м. Гола Пристань та залишити проживати разом з собою, щоб доглядати за нею.
Мати не здатна самостійно доглядати себе, потребує постійної сторонньої допомоги та приймання щоденно дороговартісних ліків для підтримання стану здоров`я. 
Наразі ним збирається пакет документів до органів соціального захисту необхідний для офіційного оформлення догляду за хворою матір`ю.
Вважає, що розмір неустойки (пені), визначений у договорі, у розмірі 3 відсотків від несплаченої суми аліментів та/або додаткових витрат на дитину за кожен день прострочення зобов`язання є надмірним тягарем та є таким, що не відповідає діючому законодавству України.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції і мотиви його прийняття
Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 21 січня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Голопристанського районного нотаріального округу Херсонської області Желєзняк Сергій Валерійович, про зменшення розміру аліментів - задоволено.
Внесено зміни до абзацу 1 пункту 2 Договору про сплату аліментів на дитину від 27.03.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Голопристанського районного нотаріального округу Херсонської області Желєзняком С.В., зареєстрованого в реєстрі за № 128, шляхом зменшення розміру аліментів, а саме: визначення зобов`язання ОСОБА_1 сплачувати на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 2500 гривень щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
Внесено зміни до пункту 8 Договору про сплату аліментів на дитину від 27.03.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Голопристанського районного нотаріального округу Херсонської області Желєзняком С.В., зареєстрованого в реєстрі за № 128, шляхом визначення зобов`язання ОСОБА_1 , щодо сплати неустойки (пені) від несплаченої суми аліментів та/або додаткових витрат на дитину за кожен день прострочення у розмірі одного відсотка.
Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виснував, що в ході розгляду справи знайшов підтвердження факт зміни майнового стану платника аліментів. Майновий стан відповідача погіршився, оскільки він перебував на обліку в якості безробітного, та на момент розгляду справи в суді відсутні відомості про отримання ним будь-яких видів заробітку. Той факт, що позивач є безробітним, також не спростували відповідач та її представник. Відомостей, які б могли вказувати, на те, що позивач має доходи, або є працевлаштованою особою, судом не встановлено.
Також суд зазначив, що співвідносячи умови домовленостей між батьками, що закріплені в п. 8 Договору, та положення ч. 1 ст. 196 СК України, вважає, що положення п. 8 Договору в частині визначення розміру неустойки (пені) суперечать положенням ч. 1 ст. 196 СК України, оскільки розмір пені в силу Закону становить 1 % суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
Не погоджуючись із рішенням суду ОСОБА_6 від імені якої діє адвокат Тільненко В. В., посилається на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, обставини, які суд визнав встановленими є недоведеними, висновки суду не відповідають обставинам справи.
Скарга мотивована тим, що висновки суду першої інстанції про те, що майновий стан платника аліментів погіршився у зв`язку із тим, що він перебуває на обліку як безробітній на території України та не отримує будь - яких доходів є помилковими, оскільки суд не взяв до уваги періодичний перетин останнім кордону України та тривале перебування його за межами нашої держави, так як він має освіту за спеціальністю "механік морських суден" та за своєю професією є моряком, більш того на теперішній час безперервно працює на посаді старшого механіка в іноземній суднохідній компанії. Суд залишив поза увагою ту обставину, що ОСОБА_1 отримує доходи за кордоном.
Суд надав оцінку довідці Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби від 24.06.2021 року та дійшов висновку про те, що згідно наданої інформації ОСОБА_1 перетинав кордон України з напрямком в`їзд, що не підтверджує факту виїзду за кордон, не отримує дохід, не працює за кордоном.
Суд розглянув справу формально, не вжив заходів передбачених ст. 12 ЦПК України щодо об`єктивності та неупередженості розгляду справи, не перевірив факту працевлаштування ОСОБА_1 за кордоном, не зважаючи на такі посилання сторони відповідача та відсутності спростування вказаних обставин стороною позивача.
Суд залишив поза увагою ту обставину, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що з моменту укладення договору, на час звернення до суду та на даний час його матеріальне становище змінилося на гірше та не було обґрунтовано розмір аліментів на утримання дитини у сумі 2 500 грн., замість розміру визначеного сторонами при укладенні договору, який не є розірваним, не змінений та не визнаний недійсним.
ОСОБА_1 окрім довідки про перебування на обліку як безробітного на території України не надав суду обґрунтованих доказів, що унеможливлюють сплату ним аліментів у розмірі 4000 грн., оскільки він є особою працездатного віку, не має обмежень у працевлаштуванні, не надав доказів на підтвердження понесених витрат на утримання матері, що унеможливлювали б сплату аліментів у визначеному розмірі
Посилання ОСОБА_1 на те , що визнаний ним розмір аліментів у 2 500 грн перевищує встановлений законодавством прожитковий мінімум, та є достатнім для належного матеріального забезпечення і розвитку дитини, не заслуговують на увагу, оскільки не доведені, позивач ухилився від надання показів у залі суду, не спростував власне працевлаштування в іноземній морській суднохідній компанії з вантажоперевезення, та отримання заробітної плати на посаді старшого механіка в розмірі більше за 100 000 гривень щомісячно під час рейсу.
ОСОБА_1 не надано доказів, що підтверджують факт помилки ним при укладенні договору про сплату аліментів в частині визначення пені у разі невиконання чи не належного виконання батьком умов договору та виникнення заборгованості у розмірі 3% від несплаченої суми аліментів та додаткових витрат на дитину за кожен день прострочення зобов`язання, при тому що за положеннями ЦК України презюмується свобода договору. 
Зменшення розміру аліментів з 4 000 грн. на 2 500 грн. та внесення змін до договору про сплату аліментів в частині розміру пені є погіршенням майнового стану дитини та суперечить її інтересам, засадам справедливості та розумності.
Просила апеляційну скаргу задовольнити, рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 21.01.2022 року скасувати і постановити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Відповідач долучила копію свідоцтва про шлюб та зміну прізвища на ОСОБА_7 .
Позиція інших учасників справи
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Провадження у суді апеляційної інстанції
Листом Херсонського апеляційного суду вих. № 654/4129/20/7108/2022 від 22 лютого 2022 року матеріали вказаної цивільної справи витребувано із Голопристанського районного суду Херсонської області. 
До суду апеляційної інстанції матеріали справи станом на 24 лютого 2022 року не надходили.
Внаслідок збройної агресії РФ 24 лютого 2022 року припинено роботу Херсонського апеляційного суду.
Рішенням Вищої ради правосуддя від 30 травня 2023 року № 566/0/15-23 відновлена процесуальна діяльність Херсонського апеляційного суду.
Листом Херсонського апеляційного суду вих. № 654/4129/20/707/2023 від 02 серпня 2023 року з урахуванням рішення Вищої ради правосуддя № 566/0/15-23 від 30 травня 2023 року "Про відновлення роботи Херсонського міського суду Херсонської області, зміну територіальної підсудності судових справ окремих судів Херсонської області, відтермінування початку відновлення роботи Білозерського районного суду Херсонської області", матеріали вищевказаної справи витребувано із Херсонського міського суду Херсонської області.
Згідно з повідомленням Херсонського міського суду Херсонської області № 02-15/173/2023 від 08 вересня 2023 року паперові матеріали справи 654/4129/20, провадження 2/654/157/22, з Голопристанського районного суду Херсонської області до Херсонського міського суду Херсонської області не передавалися.
Після відновлення роботи суду апеляційної інстанції, в ході проведення інвентаризації справ, виявлено відсутність цивільної справи № 654/4129/20 та вона рахується втраченою.
29 травня 2025 року представник відповідача адвокат Тільненко В.В. звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області з заявою про відновлення втраченого судового провадження в порядку ст. 489 ЦПК України.
16 квітня 2026 року ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області Майдан С.І. вказану заяву задоволено.
14 травня 2026 року ОСОБА_2 , від імені якої діє адвокат Тільненко В.В., повторно подала апеляційну скаргу на рішення суду, посилаючись, зокрема, на те, що ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 16 квітня 2026 року відновлено втрачене судове провадження № 654/4129/20.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 травня 2026 року визначено склад колегії суддів для розгляду даної справи: Воронцова Л.П. (суддя - доповідач), Майданік В.В., Склярська І.В.
Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 18 травня 2026 року матеріали справи витребувано із суду першої інстанції.
22 травня 2026 року матеріали справи надійшли до суду апеляційної інстанції.
Ухвалою суду від 26 травня 2026 року апеляційну скаргу залишено без руху для усунення недоліків.
Ухвалою суду від 16 червня 2026 року відкрито провадження у справі.
Ухвалою від 29 червня 2026 року справу призначено до судового розгляду на 13 липня 2026 року на 14.10 год.
Встановлені судом обставини справи
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками неповнолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 10 серпня 2017 року.
27 березня 2020 року сторони уклали між собою Договір про сплату аліментів на дитину ( далі – Договір), посвідчений приватним нотаріусом Голопристанського районного нотаріального округу Херсонської області Желєзняком С.В., зареєстрований в реєстрі за № 128.
Відповідно до п. 2. Договору про сплату аліментів, за домовленістю батьків, даним договором встановлюється обов`язок батька сплачувати на утримання дитини аліменти в розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень 00 копійок щомісяця, до повноліття дитини.
Розмір аліментів та/або розмір додаткових витрат на дитину, визначений у даному договорі, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом батька або матері у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених законом.(пункт 7 Договору).
Пунктом 8 Договору про сплату аліментів на дитину визначено, що у разі не виконання, неналежного або не своєчасного виконання батьком умов даного договору та виникнення заборгованості з вини батька, він зобов`язаний сплатити неустойку (пеню) в розмірі 3 (трьох) відсотків від несплаченої суми аліментів та/або додаткових витрат на дитину за кожен день прострочення зобов`язання.
Відповідно до пункту 15 Договору батьки підтвердили, що "цей договір відповідає нашим дійсним намірам і не носить характеру фіктивного та удаваного правочину, укладається нами у відповідності зі справжньою нашою волею, без будь - якого застосування фізичного чи психічного тиску та на вигідних для нас умовах і не є результатом впливу тяжких обставин, договір укладається нами без застосування обману чи приховування фактів, які мають істотне значення, ми одночасно розуміємо значення, умови договору, його природу і правові наслідки, бажаємо настання саме тих правових наслідків, що створюються даним договором, а також свідчимо, що договором визначені всі істотні умови, про що свідчать наші особисті підписи на договорі".
Відповідно до довідки № 470 від 26.07.2021 року, виданої Голопристанським міськрайонним центром зайнятості, ОСОБА_1 перебуває на обліку як безробітний в Голопристанському МРЦЗ з 23.07.2021 року.
17 листопада 2021 року приватним нотаріусом Голопристанського районного нотаріального округу Херсонської області Желєзняком С.В., видано виконавчий напис №515, яким запропоновано стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 станом на 10.11.2021 кошти 8 000 грн та 9 480 грн – 3% від несплаченої суми аліментів за кожний день несплати аліментів.
На підставі зазначеного виконавчого напису нотаріуса старшим державним виконавцем Голопристанського міськрайонного відділу державної виконавчої служби відкрито виконавче провадження ВП № 63861682 та накладено арешт на кошти ОСОБА_1 у банківських установах, постанова від 08.12.2020.
Свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_2 виданого Центрально-міським відділом ДРАЦСу м. Кривий Ріг Криворізького району Дніпропетровської області 16 серпня 2023 року, актовий запис № 713, ОСОБА_2 змінила прізвище на ОСОБА_7 . 
Згідно відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби від 24.06.2021 року вбачається, що ОСОБА_1 починаючи із 29.09.2016 має відмітки про постійний виїзд – в`їзд з/в Україну, останній запис про в`їзд від 16.06.2021 року.
Мотивувальна частина
Позиція апеляційного суду
Відповідно до вимог частини 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Учасники справи, що не з`явилися в судове засідання, належним чином повідомлені про дату, місце, час розгляду справи, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутність, відповідно до положень частини 2 статті 372 ЦПК України.
Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених в суді першої інстанції позовних вимог колегія суддів дійшла наступного висновку.
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам рішення суду відповідає не у повній мірі.
Мотиви, якими керується апеляційний суд, та застосовані норми права
Згідно частини другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до статті 8 Закону України від 26 квітня 2001 року № 2402-ІІІ "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Спірні правовідносини регулюються положеннями СК України.
Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Згідно з частиною другою статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
За частинами першою та другою статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Згідно зі статтями 180, 191 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, однак за умови, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення.
У частині другій статті 182 СК України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до статей 181, 182 СК України за відсутності домовленості між батьками про спосіб виконання ними обов`язку утримувати дитину розмір аліментів визначається судом з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення. За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду. При цьому необхідно враховувати, що у разі спору суд має визначати не лише сам факт стягнення витрат, а також їхній розмір. Отже, спір щодо витрат на утримання дитини може містити незгоду між батьками як щодо самого факту сплати аліментів, так і щодо розміру аліментів, які сплачуються добровільно. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не міститься в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини.
Відповідно до частини першої статті 189 СК України батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим кодексом.
У справі, що переглядається, сторони встановили розмір аліментів, які підлягають до сплати позивачем відповідачу та відповідальність у вигляді пені згідно нотаріально посвідченого Договору від 27 березня 2020 року.
У частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Дана норма права кореспондується із пунктом 7 Договору.
Стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 СК України" Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", стаття 183 СК України" Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", стаття 184 СК України" Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі").
Таким чином, розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути змінений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду.
Практика Верховного Суду вирішення таких спорів є стабільною. 
Отже, вимога платника аліментів про зміну їх розміру та зміну розміру відповідальності за не виконання/неналежне виконання зобов`язання може мати місце і внаслідок виникнення необхідності у зменшенні розміру аліментів, та розміру відповідальності визначених за домовленістю між батьками.
Водночас, правомірність такого способу захисту встановлюється судом з урахуванням фактичних обставин справи та залежить від наявності відповідних підстав, передбачених положеннями статей 182-184, 192 СК України.
При вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.
Відповідно до положень статей 526, 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно зі статтею 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.
Під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 367 ЦПК України).
Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції повинен з`ясувати: чи враховані судом першої інстанції при ухваленні рішення всі факти, що входять до предмета доказування; чи підтверджені обставини (факти), якими мотивовано рішення, належними й допустимими доказами та чи доведені вони; чи відповідають висновки суду встановленим фактам; чи дотримано та чи правильно застосовані норми матеріального й процесуального права.
Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених статтею 197 СК України умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості.
Судом встановлено, що 27 березня 2020 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали договір між батьками про сплату аліментів на дитину – доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який посвідчений приватним нотаріусом Голопристанського районного нотаріального округу Херсонської області Железняком С.В., зареєстрований в реєстрі № 12; сторони погодили щомісячний розмір аліментів на дитину – 4 000 грн до її повноліття та неустойку (пеню) за невиконання/ не належне виконання зобов`язань – 3% від суми заборгованості за кожний день прострочення зобов`язання. Сторони також погодили, що розмір аліментів або додаткових витрат на дитину , визначений договором може бути збільшено/зменшено за рішенням суду за позовом батька або матері у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
В обґрунтування підстав внесення змін до Договору від 27.03.2020 щодо визначеного розміру аліментів та пені ОСОБА_1 послався на погіршення його матеріального становища та зміну сімейного стану, зазначив, що він є безробітним, надавши довідку із Голопристанського МРЦЗ про взяття його на облік як безробітного, та на необхідність здійснення догляду та матеріального утримання хворої матері- пенсіонерки. 
Задовольняючи позов ОСОБА_1 , суд першої інстанції, вважав доведеною обставину погіршення матеріального становища позивача, відсутність у нього заробітку, що підтверджено довідкою Голопристанського МРЦЗ про перебування його на обліку як безробітного та вважав інформацію, отриману судом від Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби від 24.06.2021 такою, що підтверджує лише факт в`їзду в Україну ОСОБА_1 та не підтверджує виїзду з України, його роботи за кордоном і отримання там заробітку.
Проте колегія суддів із таким висновком суду погодитися не може з наступних підстав.
ОСОБА_3 зазначала, що ОСОБА_1 має спеціальність "механік морських суден", за своєю професією є моряком та працює на вантажних кораблях за кордоном, де отримує заробіток, який складає близько 100 000 грн на місяць. ОСОБА_1 не заперечував та не спростовував доказами наявність у нього такої спеціальності і роботи за нею на закордонних морських перевезеннях.
Як вбачається із довідки Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби від 24.06.2021 року, наданої на запит суду від 07.06.2021 , ОСОБА_1 станом на дату надання цієї інформації регулярно перетинав кордон України з напрямом в`їзд- виїзд, починаючи із 29.09.2016, із зазначенням останньої інформації на дату надання довідки : виїзд із Херсону 04.04.2021, в`їзд в Херсон 16.06.2021. Про подальші виїзди ОСОБА_1 з України, як на дату подачі даного позову до суду, так і на дату ухвалення оскарженого рішення, суд інформацію додатково не витребував, а позивач на спростування таких фактів доказів суду не надав.
Довідка № 470 від 26.07.2021 року, видана Голопристанським міськрайонним центром зайнятості про те, що ОСОБА_1 перебуває на обліку як безробітний в Голопристанському МРЦЗ з 23.07.2021 року, узгоджується із інформацією про в`їзд в Україну останнього 16.06.2021 року та реєстрацією у центрі зайнятості, однак не підтверджує перебування його на обліку у статусі безробітного як на день звернення із даним позовом до суду, так і на день ухвалення рішення суду.
Позивач не надав суду доказів його матеріального становища на дату укладення договору від 27.03.2020 про утримання дитини з метою доведення перед судом обставин дійсно погіршення його матеріального становища, як і не надав доказів наявності/відсутності у нього у власності рухомого, нерухомого майна, банківських вкладів, за рахунок яких він міг би виконувати свої аліментні зобов`язання.
Отже колегія суддів вважає, що позивачем не доведено належними, допустимими і достатніми доказами факт погіршення його матеріального становища, відсутності заробітку/доходу та відсутності можливості сплачувати аліменти у раніше погодженому із стягувачкою розмірі. Суд на зазначене уваги не звернув, неповно з`ясувавши обставини справи та дійшовши висновків , що не відповідають обставинам справи, що є підставою для скасування рішення суду у зазначеній частині та ухвалення нового про відмову у задоволенні вказаних позовних вимог.
Що стосується вимог про внесення змін до Договору про сплату аліментів на дитину у частині визначення розміру неустойки (пені) за невиконання, неналежне виконання аліментних зобов`язань - пункт 8 Договору, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).
Відповідно до частини 3 статті 6 ЦК України сторони у договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає із їх змісту або із суті відносин між сторонами.
Згідно частини 1 статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
Законодавство України чітко регламентує розмір пені за несплату аліментів, незалежно від того, стягуються вони за рішенням суду чи за нотаріальним договором між батьками, пеня становить 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. При цьому стаття 196 СК України, яка регулює спірні правовідносини, не містить зазначення про те, що сторони договору можуть відступити від положень даної норми. 
Встановлено у даній справі, що у Договорі про сплату аліментів, розмір пені - 3% суперечить розміру неустойки визначеного імперативною нормою закону, і за обставин даної справи, призводить до того, що розмір заборгованості за пенею перевищує розмір заборгованості по аліментах, як слідує із наданого відповідачем розрахунку заборгованості та виконавчого напису нотаріуса та не відповідає загальним засадам цивільного судочинства, зокрема, справедливості, добросовісності і розумності.
З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується із висновком суду у даній частині вимог проте, що розмір неустойки (пені), визначений у договорі, у розмірі З відсотків від несплаченої суми аліментів та/або додаткових витрат на дитину за кожен день прострочення зобов`язання є надмірним тягарем та таким, що не відповідає діючому законодавству України.
Доводи апеляційної скарги про свободу договору і узгодження сторонами розміру неустойки у Договорі від 27.03.2020 не гуртуються на нормі права, що регулює спірні правовідносини, висновки суду не спростовують, і підлягають відхиленню. Посилання у скарзі, що зменшення розміру пені може призвести до погіршення матеріального забезпечення дитини, є неспроможним і підлягає відхиленню, оскільки належне забезпечення дитини передбачає своєчасне та у повному розмірі виконання позивачем аліментних зобов`язань, та за вказаних обставин взагалі виключає відповідальність батька. 
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення, відповідно до положень частини 1 статті 376 ЦПК України, є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Рішення суду першої інстанції у частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про внесення змін до договору про сплату аліментів на дитину, зменшення розміру аліментів до 2 500 грн постановлено із порушенням частини 1 статті 376 ЦПК України, тому підлягає скасуванню і ухвалення нового про відмову у задоволенні вказаних вимог.
Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог( частина 1 статті 141 ЦПК України).
При подачі позову до суду ОСОБА_1 повинен був сплатити судовий збір у розмірі 1 816 грн (2 270 грн *0,4 *2), також із нього підлягає стягненню судовий збір на користь держави у частині задоволених вимог апеляційної скарги у розмірі 1 362 грн (2 270 грн *0.4 * 150%). Таким чином із ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 3 178 грн (1 816 грн + 1362 грн).
Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , від імені якої діє адвокат Тільненко Владислав Володимирович, задовольнити частково.
Рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 21 січня 2022 року у частині внесення змін до абзацу 1 пункту 2 Договору про сплату аліментів на дитину від 27.03.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Голопристанського районного нотаріального округу Херсонської області Желєзняком С.В., зареєстрованого в реєстрі за № 128, шляхом зменшення розміру аліментів, а саме: визначення зобов`язання ОСОБА_1 сплачувати на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 2500 гривень щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття скасувати, ухвалити у зазначеній частині нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
У решті рішення суду залишити без змін.
Стягнути із ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) судовий збір на користь держави у розмірі 3 178 грн.
Постанова суду набирає законної сили із дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Повний текст постанови складено 13 липня 2026 року.

Головуючий      Л.П. Воронцова

Судді:       В.В. Майданік

І.В. Склярська