Справа № 539/1927/26
Провадження № 1-кп/539/255/2026
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.09.2026            Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі: 
головуючої судді ОСОБА_1 
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 
обвинуваченого ОСОБА_5 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Лубенського міськрайонного суду кримінальне провадження №12026170570000213 від 22.03.2026 року, щодо:
ОСОБА_5  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Березоточа, Лубенського району Полтавської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, перебуваючого на військовому обліку військовозобов`язаних запасу ІНФОРМАЦІЯ_2 , являється особою з інвалідністю ІІІ групи загального захворювання, раніше не судимого, 
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12026170570000213 від 22.03.2026 року, -

ВСТАНОВИВ:
Досудовим розслідуванням встановлено, що у період часу з 16.12.2025 по 20.03.2026 ОСОБА_5 умисно вчиняв систематичне психологічне насильство по відношенню до своєї матері ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , із якою він перебуває у сімейних відносинах. Тобто на його дії поширювалася сфера дії Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», оскільки відповідно до п. 4, 11 ч. 2 ст. 3 предметом регулювання вищевказаного закону є правовідносини, що виникають у процесі запобігання та протидії домашньому насильству осіб, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю.
Так, 16.12.2025, приблизно о 1б годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи | за адресою проживання ОСОБА_6 : АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_6 у вигляді висловлювання нецензурною лайкою, що виражалося у словесних образах та нецензурних висловлюваннях, приниженні людської честі та гідності, видворенні ОСОБА_7 ГА, із будинку, в результаті чого ОСОБА_6 завдана психологічна шкода.
За вказані дії, постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 05.02.2026 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 340 (триста сорок) гривень.
Також, 27.12.2025, приблизно о 07 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою проживання ОСОБА_6 : АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_8 у вигляді висловлювання нецензурною лайкою, що виражалося у словесних образах та нецензурних висловлюваннях, приниженні людської честі та гідності, погрозою підпалу будинку, в результаті чого ОСОБА_9 , завдана психологічна шкода.
За вказані дії, постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 05.02.2026 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУПАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 340 (триста сорок) гривень.
Також, 20.03.2026, у вечірній час, ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою проживання ОСОБА_6 АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_6 у вигляді висловлювання нецензурною лайкою, що виражалося у словесних образах та нецензурних висловлюваннях, приниженні людської честі та гідності, в результаті чого ОСОБА_6 , завдана психологічна школа.
На підставі висновку судово-психологічної експертизи №7 від 07.04.2026 конфліктна та агресивна поведінка ОСОБА_5 постає для ОСОБА_6 психотравмуючою та викликає формування й фіксацію негативних психоемоційних змін досліджуваної.
Отже маючи єдиний умисел на вчинення домашнього насильства, систематично, а саме: 16.12.2025, 27.12.2025, 20.03.2026 вчиняв фізичне, психологічне насильство щодо особи з якою він перебуває у сімейних відносинах, а саме своєї матері ОСОБА_6 , що призвело до психологічних страждань останньої.
Таким чином, ОСОБА_5 , вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ст.126-1 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні, визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, суду пояснив, що мали місце конфлікти, нецензурна лайка по відношенню до його матері, з якою у них напружені відносини, через те, що щоб він не робив, все їй не так, фізичну силу він ніколи не застосовував, мати перша починала сварки. Про скоєне шкодує, має розуміння того, що сімейних конфліктів треба уникати. Щодо міри покарання поклався на розсуд суду.
Крім власного визнання вини, обвинувачений повністю погодився зі всіма доказами, що були зібрані під час досудового розслідування і підтверджували його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, згідно обвинувального акту, відмовившись від їх дослідження під час судового розгляду.
З`ясувавши думку учасників судового провадження про визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження, суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність.
Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, та кваліфікує його дії за ст.126-1 КК України, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебував у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої.
При призначенні покарання ОСОБА_5 суд, відповідно до вимог статей 65-67 КК України, враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, що відноситься до нетяжких злочинів; конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення; те, що обвинувачений визнав вину, розкаявся; особу обвинуваченого, який раніше не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності,на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, під наглядом в центрі терапії залежностей не перебуває, характеризується посередньо, є особою з інвалідністю; обставини, що пом`якшують покарання: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення; обставини, що обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України – вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.
У відповідності до висновку органу пробації, який викладено у досудовій доповіді Лубенського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Полтавській області від 13.08.2026 року щодо ОСОБА_5 , у якому зазначено, що беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, умови життєдіяльності, а також середню ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи можливе без ізоляції від суспільства, у випадку прийняття судом рішення про призначення покарання у виді пробаційного нагляду, рекомендують призначити обов`язки визначені ст.91-1 КК України та ч.2, п.4 ч.3 статті 59-1 КК України.
Разом із цим, суд зазначає, що згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, тому особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Крім того, відповідно до п.5 ч.1 ст.91-1 КК України, в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені такі обов`язки: направлення для проходження програми для кривдників.
Відповідно до ч.2,3 ст.91-1 КК України заходи, передбачені частиною першою цієї статті, застосовуються до особи, яка на момент вчинення домашнього насильства досягла 18-річного віку. Заходи, передбачені частиною першою цієї статті, можуть застосовуватися на строк від одного до трьох місяців і за потреби можуть бути продовжені на визначений судом строк, але не більше як на 12 місяців.
Відповідно до Типової програми для кривдників, що затверджена 01 жовтня 2018 року наказом Міністерства соціальної політики України №1434, передбачено комплекс заходів за результатами оцінки ризиків, спрямованих на зміну насильницької поведінки кривдника; формування у нього нової, неагресивної моделі поведінки у приватних стосунках, відповідального ставлення до власних вчинків та їхніх наслідків, до виконання батьківських обов`язків, на викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків. Завданнями програми є: сприяння зміні насильницької поведінки кривдника; сприяння засвоєнню кривдником моделі сімейного життя на засадах тендерної рівності, взаєморозуміння:, взаємоповаги і дотримання прав усіх членів родини, формування у кривдника конструктивної моделі поведінки у приватних стосунках; сприяння оволодінню кривдником знаннями про основні норми законодавства в сфері запобігання та протидії домашньому насильству та/або насильству за ознакою статі, а також про види відповідальності за його вчинення; формування у кривдника відповідального ставлення до власної поведінки та її наслідків для себе та оточуючих; сприяння розвитку у кривдника емоційного інтелекту та самосвідомості; розвиток навичок кривдника до конструктивного безконфліктного спілкування, ефективної та ненасильницької комунікації; розвиток здатності кривдника виявляти, аналізувати та усвідомлювати свої негативні думки, когнітивні фільтри, помилки, емоції, керувати ними, розуміти їх наслідки.
З огляду на викладене, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, відомості, що характеризують особу обвинуваченого, його дійсне прагнення до виправлення, пом`якшувальні обставини, обставину, що обтяжує покарання, та положення ст.50, ч.2 ст.65, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання в межах санкції ст.126-1 КК України у виді пробаційного нагляду з покладенням обов`язків, передбачених ч.2, п.4 ч.3 статті 59-1 КК України, а також застосування обмежувального заходу згідно п.5 ч.1 ст. 91-1 КК України, поклавши на нього обов`язок пройти програму для кривдників протягом 3 місяців. Таке покарання, на думку суду, є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та відповідатиме загальним засадам призначення покарання, його меті та принципам законності, справедливості та індивідуалізації покарання.
Підстав для обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу не вбачається.
Процесуальні витрати за проведення експертиз в кримінальному провадженні відсутні.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись, ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5  визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126-1 КК України, та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік.
Покласти на  ОСОБА_5  обов`язки, передбачені ч.2, п.4 ч.3 статті 59-1 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою. 
Початок строку відбування покарання у виді пробаційного нагляду обчислювати з дня взяття обвинуваченого на облік в уповноваженому органі з питань пробації після набрання вироком законної сили.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 91-1 КК України застосувати до  ОСОБА_5 , обмежувальний захід, поклавши на нього обов`язок пройти програму для кривдників протягом 3 (трьох) місяців.
Контроль за виконанням програми для кривдників покласти на орган пробації за місцем проживання обвинуваченого.
Запобіжний захід  ОСОБА_5  не обирати.
Роз`яснити  ОСОБА_5 , що умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, є підставою для притягнення засудженого до кримінальної відповідальності за статтею 390-1 КК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області, а засудженому у той же строк з моменту його отримання.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуюча суддя ОСОБА_1