Справа № 344/15711/26 
Провадження № 2/344/7453/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ЗАОЧНЕ

15 вересня 2026 року м. Івано-Франківськ 

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого - судді Польської М.В.,
секретаря судового засідання Соляник Т.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Івано-Франківського міського суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,- 
В С Т А Н О В И В: 
Позивач ОСОБА_1 у серпні 2025 року звернулась до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Позов мотивувала тим, що позивач з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 12 липня 2013 року. Від спільного подружнього життя у сторін народилась дочка - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є малолітньою. Протягом останнього часу у позивача та відповідача відносини почали поступово погіршуватись, вирішувати спокійно будь які сімейні проблеми стало неможливо, при будь якій нагоді виникали сварки. Між сторонами втрачені такі відчуття як любов, повага, взаєморозуміння. Позивач вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося, через діаметрально протилежні погляди на сімейне життя, вирішення сімейних проблем, різне розуміння подружніх обов`язків тощо. Можливості зберегти сім`ю - немає. Подружні відносини між сторонами припинилися, спільного господарства та побуту не ведуть, що призвело до того, що позивач з відповідачем стали чужими людьми. Спір з приводу майна, набутого за час перебування у шлюбі, яке належить позивачу та відповідачу на праві спільної сумісної власності, на момент звернення з вказаним позовом - відсутній. Просить шлюб розірвати, малолітню дочку ОСОБА_3 залишити проживати з позивачем; залишити позивачці після розлучення прізвище « ОСОБА_1 ».
Ухвалою до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14 серпня 2026 року відкрито спрощене позовне провадження по даній справі без виклику сторін. 
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного.
Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 виданого 12 липня 2013 року, сторони зареєстрували шлюб 12.07.2013 року у виконавчому комітеті Височанківської сільської ради Галицького району Івано-Франківської області, про складено відповідний актовий запис №1.
У шлюбі народилась дитина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією Свідоцтва про народження від 28 січня 2014 року.
За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. 
Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.
Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України, мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.
Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Згідно з вимогами ст.157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно.
Як вбачається з ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.
Відповідно до ст. 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.
В обгрунтування позовних вимог зазначено, що дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає з матір`ю. Дані обставини сторонами не оспорюються та доказуванню не підлягають.
Позивач підтвердила поданою заявою, що стосунки, які існують між сторонами виключають можливість збереження сім`ї, миритись не бажає, шлюб їх існує формально, а тому зберігати його не доцільно. 
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати, малолітню дитину залишити на проживання з матір`ю.
За змістом ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Після розірвання шлюбу позивач просить залишити прізвище « ОСОБА_1 », однак суд вирішує дане питання тільки при зміні прізвища.
В порядку ч. 2 ст. 115 СК України після набрання даним рішенням законної сили воно підлягає направленню до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.
На підставі наведеного, пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 89, 206, 263-265, 268, 280-282,Цивільно-процесуального кодексу України, суд, - 
В И Р І Ш И В :
Задовольнити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 12 липня 2013 року у виконавчому комітеті Височанківської сільської ради Галицького району Івано-Франківської області, актовий запис №1.
Малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити на проживання з матір`ю ОСОБА_1 .
Копію рішення після набрання ним законної сили направити до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено та підписано 16 вересня 2026 року.

Суддя Мирослава ПОЛЬСЬКА