| | Справа №760/35710/25 2/760/11536/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2026 року м.Київ
Солом`янський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - Нестеренко Т.В.,
за участю секретаря - Петренко А.Є.,
представника відповідача Суходольської А.А.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
У грудні 2025 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до Солом`янського районного суду м. Києва суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому просив суд стягнути з відповідача заборгованість:
- за кредитним договором №22493-11/2023 в розмірі 38827,5 грн., з яких 9300 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 29527,50 грн. сума заборгованості за відсотками;
- за кредитним договором №34904-11/2023 в розмірі 11850 грн., з яких: 3000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 8850 грн. сума заборгованості за відсотками;
- за кредитним договором №31769-11/2023 в розмірі 14925 грн., з яких: 3000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 11925 грн. сума заборгованості за відсотками;
- за договором позики №76645635 в розмірі 26757,5 грн., з яких: 7700 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 19057,5 грн. сума заборгованості за відсотками;
- за договором позики №6379164 в розмірі 34093,5 грн., з яких 10500 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 23593,5 грн. сума заборгованості за відсотками, 0,00 грн. сума заборгованості за процентами на прострочену позику;
- за кредитним договором №4142793 в розмірі 81024 грн., з яких: 14800 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 66224 грн. сума заборгованості за відсотками. Всього стягнути заборгованості за договорами у загальному розмірі 207477,50 грн. та понесені судові витрати. 
Вимоги позову обґрунтовані тим, що 16.11.2023 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір 22493-11/2023, шляхом підписання електронним підписом позичальника, відтвореного шляхом використання останнім одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер телефону відповідача. 21.03.2024 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу №21032024, відповідно до умов якого ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» відступлено ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, в тому числі до відповідача за вказаним вище кредитним договором на загальну суму 38827,5 грн., яка складається з: 9300 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 29527,5 грн. - заборгованість за процентами.
Також, 25.11.2023 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №34904-11/2023, шляхом підписання електронним підписом позичальника, відтвореного шляхом використання останнім одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер телефону відповідача. 21.03.2024 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу №21032024, відповідно до умов якого ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» відступлено ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, в тому числі до відповідача за вказаним вище кредитним договором на загальну суму 11850 грн., яка складається з: 3000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 8850 грн. - заборгованість за процентами.
23.11.2023 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №31769-11/2023, шляхом підписання електронним підписом позичальника, відтвореного шляхом використання останнім одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер телефону відповідача. 29.04.2024 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу №29042024, відповідно до умов якого ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» відступлено ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, в тому числі до відповідача за вказаним вище кредитним договором на загальну суму 14925 грн., яка складається з: 3000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 11925 грн. - заборгованість за процентами.
Також, 31.10.2023 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем було укладено договір позики №76645635. В подальшому, 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу №14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передано позивачу право вимоги до відповідача за договором позики №76645635 на суму 26757,5 грн., що складається з: 7700 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 19057,5 грн. - заборгованість за процентами.
27.10.2023 між ТОВ «МАНІФОЮ» та відповідачем було укладено договір позики №6379164. 11.01.2024 між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу №211-01/2024, відповідно умов якого ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги до відповідача за договором позики №6379164 на суму 34093,5 грн., яка складається з: 10500 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 23593,5 грн. - заборгованість за процентами.
15.11.2023 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачем було укладено кредитний договір №4142793. Також, 27.06.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу №27062024, відповідно умов якого ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги до відповідача за кредитним договором №4142793 на суму 81024 грн., яка складається з: 14800 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 66224 грн. - заборгованість за процентами.
З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій, при цьому відповідачем боргові зобов`язання не виконано, а відтак ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду з вказаним позовом.
Ухвалою суду від 26 січня 2026 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
21.05.2026 року представник відповідача подала додаткові письмові пояснення, у яких просить відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що позивач вказує, що набув право вимоги відповідно до договору факторингу №21032024 від 21.03.2024. Але в свою чергу подає відповідно до Реєстру боржників Додатку №1 два різні договори, а саме: кредитного договору №22493-11/2023 укладеного 16.11.2023 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 ; кредитного договору №34904-11/2023 від 25.11.2023 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 , що в свою чергу викликає сумнів, як за одним документом та нумерацією зазначаються два договори. Також зазначила, що позивачем додано лист про відступлення права вимоги ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», але не надано доказів направлення даного листа до відповідача, що порушує права останнього. А також, має ознаки нікчемного правочину та як наслідок подання позову неналежним позивачем. Крім того, позивачем не надано доказів на підтвердження факту укладення договору позики, та як наслідок, виникнення відповідних зобов`язань за договором, оскільки не надано будь - яких доказів надіслання документів електронним шляхом чи іншого листування електронним шляхом між позивачем та відповідачкою, не надано доказів передання відповідачці грошових коштів, не доведено що особа отримала та використовувала одноразовий ідентифікатор, реєструвалася в інформаційно телекомунікаційній системі, не доведено, що телефон, зазначений в договорі, належить відповідачці. Також позивачем не надано належного обґрунтування щодо правомірного нарахування заборгованості, до того ж з урахуванням зазначеного розміру пені, є суттєвий дисбаланс договірних відносин відносно прав та інтересів позичальника, що є порушенням ст.18 ЗУ «Про захист прав споживачів».
Також звернула увагу суду, що гроші за кожним договором згідно поданих позивачем документів перераховувалися на банківський рахунок у безготівковій формі. Відповідно до ч.2 ст.9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або електронній формі та повинні мати обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України. Отже доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». У разі заміни первісного кредитора у зобов`язанні, останній повинен передати новому кредитору документи,які засвідчують права, що передаються,та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, в тому числі, і первинні документи, які підтверджують факт виконання свого обов`язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит. Оскільки, позивачем не надано доказів на підтвердження зарахування кредитних коштів як підстава займу не доведено, що саме на рахунок відповідача перераховувалися кошти, позов не вважається обґрунтованим. Також є сумнів щодо нарахування відсотків в межах строку кредитування. 
Зауважила, що позивачем також не надано детального розрахунку стосовно виниклої заборгованості, що також виключає можливість задоволення позову. Крім того, в наданій заявці - анкеті клієнта на отримання фінансового кредиту в ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» від 16.11.2023 не має підпису та печатки уповноваженої особи ТОВ АВАНС КРЕДИТ», а натомість є печатка ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», котра ніяким чином не може засвідчити оригінальність документу та можливо проставлена позивачем для того, щоб ввести суд в оману. Виданий документ позивачем iPAY.ua з вих. №3466_250730171909 від 30.07.2025, також жодним чином не підтверджує надання кредиту позивачем відповідачу, оскільки не має підтвердження та жодної згадки про ТОВ» АВАНС КРЕДИТ», а тому і встановити приналежність даного переказу немає жодних підстав. Позивачем також було надано розрахунок заборгованості за кредитним договором, але без підписів та печаток первісних кредиторів. Протокол створення та перевірки кваліфікаційного та удосконаленого електронного підпису від 31.07.2025 року, але зазначені персональні дані жодним чином не відображають даних відповідача, а навпаки третьої невстановленої особи. Отже, не зрозуміло, які саме операції зазначені у виписці і як вони пов`язані з раніше поданими документами. Також аналогічна ситуація з іншими кредитними договорами. 
04.06.2026 через «Електронний суд» позивачем подано заперечення на додаткові пояснення, відповідно до якого просять прийняти заперечення на додаткові пояснення на позов, витребувати від АТ КБ «ПриватБанк» інформацію про наявність у ОСОБА_1 карткових рахунків відкритих у банку. Також зазначили, що електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. З матеріалів справи вбачається, що між сторонами укладено договір в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. При цьому, відповідач через особистий кабінет на веб-сайті первісного кредитора подав заявку на отримання кредиту за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання кредиту, після чого первісний кредитор надіслав позичальнику за допомогою засобів зв`язку, на зазначений ним номер телефону, одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду (одноразовий ідентифікатор - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності), який відповідач використав для підтвердження підписання кредитного договору. Укладення кредитного договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС первісного кредитора, доступ до якої забезпечується позичальнику через веб-сайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація позичальника здійснюється при вході позичальника в особистий кабінет, в порядку передбаченому ЗУ «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки первісним кредитором правильності введення коду, направленого первісним кредитором на номер мобільного телефону позичальника, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. При цьому позичальник самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до веб-сайту/ІТС первісного кредитора. Тобто, верифікація та ідентифікація позичальника здійснюється через ІТС первісного кредитора. Кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі первісного кредитора (ІТС первісного кредитора) та доступний, зокрема, через сайт первісного кредитора та\або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Таким чином, ЗУ «Про електрону комерцію» визначено, що саме договором оферти визначається технологію (порядок) укладення договору, порядок створення та накладання електронних підписів сторонами договору, спосіб та порядок прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту), технічні засоби ідентифікації сторони. Саме у договорі оферти первісним кредитором було чітко визначено, що всі документи щодо надання кредиту підписуються позичальником з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно саме відповідач ініціював укладення такого договору, оформивши заявку на сайті первісного кредитора, підписавши договір з використанням одноразового ідентифікатора. Кредитний договір містить основні істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі та строк його повернення, розмір процентів, умови кредитування. Позичальник погодився на укладення договору саме такого змісту. Підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасника (-ів) правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документу, в якому втілюється правочин. Внаслідок цього підписання правочину здійснюється стороною (сторонами) або ж уповноваженими особами. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 22.01.2020 у справі № 674/461/16-ц (провадження № 61-34764св18). Отже, сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину. У відповідності до умов кредитного договору, його підписання здійснювалось електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора. Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови користування коштами, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення договору в електронній формі, на погоджених умовах шляхом підписання кредитного договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Договір укладений між сторонами в електронній формі має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами, які узгодили всі умови, так як без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора (коду, що відповідно до домовленості є електронним підписом позичальника, який використовується ним як аналог власноручного підпису), без здійснення входу відповідачем на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між відповідачем та первісним кредитором не було б укладено. Зауважуємо, що для укладення кредитного договору в електронному вигляді дані вносились шляхом заповнення відповідних форм на сайті првісного кредитора позичальником власноруч. Таким чином, кредитний договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, а тому укладання між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смсповідомлення на мобільний телефон, без здійснення входу на сайт первісного кредитора за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між відповідачем та первісним кредитором не був би укладений.
Отже, позивачем доведено факт укладання відповідачем договору в електронній формі та підписання договору з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію», тому позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, а відповідач намагається уникнути виконання взятих на себе зобов`язань. Таким чином, просте заперечення факту авторизації та підписання договору без надання належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність вад волевиявлення або вчинення електронного підпису іншою особою, не є достатньою підставою для спростування презумпції дійсності правочину та вчинення електронного підпису саме відповідачем. Відповідач не надав жодних доказів несанкціонованого доступу до його особистого кабінету, використання його персональних даних третіми особами чи будьяких інших обставин, які б свідчили про відсутність його вільної волі на укладення договору або фальсифікацію електронного підпису. Доказів того, що його персональні дані (копія паспорта громадянина України, картка фізичної особи-платника податків, реквізити банківської картки на яку первісними кредиторами здійснювалося перерахування позичених грошових коштів, номер телефону) були використані товариствами для укладення кредитного договору від імені відповідача, останнім суду не надані. При цьому, як вбачається з матеріалів справи, до правоохоронних органів із відповідною заявою щодо вчинення відносно нього шахрайських дій відповідач не звертався, як і не оскаржував правомірність укладеного договору.
Також зазначили, що відповідно до умов кредитного договору №22493-11/2023, кредитного договору №34904-11/2023, кредитного договору №31769-11/2023, договору позики №6379164 кошти надано позичальнику в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної позичальником при реєстрації на сайті первісного кредитора, а саме: НОМЕР_1 . Відповідно до умов договору позики №6645635, кредитного договору №4142793 кошти надано позичальнику в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної позичальником при реєстрації на сайті первісного кредитора, а саме: НОМЕР_2 . Інформація про проведення успішних транзакцій зберігається безпосередньо у первісного кредитора, у зв`язку з чим, ТОВ «ФК «ЄАПБ» не володіє та не може володіти оригіналами первинних документів, в тому числі, які підтверджують факт перерахування кредитних коштів на рахунок позичальника, відповідно до ст.60 Закону України «Про банки і банківську діяльність», інформація про операції, проведені на користь чи за дорученням клієнта є банківською таємницею. Тому, позивач не має змоги надати суду виписку з особового рахунку, оскільки положення про організацію операційної діяльності в банках України, затверджене постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 № 75 встановлює основні вимоги щодо організації бухгалтерського обліку в банках України, а позивач не є банком України, отже на нього дія положення не розповсюджується, виписки по особовим рахункам клієнтів не формуються (Постанова Київського апеляційного суду по справі № 381/1311/23 від 25.06.2024).
Звернули увагу суду, на те, що відповідач, як власник карткового рахунку, на який було перераховано кредитні кошти, може власноруч отримати виписки по рахунку для підтвердження або спростування факту перерахування/ отримання кредитних коштів. Також, відповідач мав право подати до суду власний розрахунок або, згідно ч. 1 ст. 106 ЦПК України, висновок експерта, складений на його замовлення. Тобто, якщо відповідач не згоден з розрахунками заборгованості, наданими позивачем чи ставить під сумнів правильність доданого до матеріалів справи розрахунку заборгованості, він мав право замовити спеціальну експертизу для отримання відповідного висновку з метою подальшої подачі його на розгляд суду, але не скористався даним правом. Відповідачем не надано суду належних і допустимих доказів на спростування позовних вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ», а саме того, що відповідні кошти не були зараховані на картковий рахунок Позичальника, вказаний у договорі, або доказів того, що вказаний картковий рахунок йому не належить. Заперечуючи проти перерахування кредитних коштів, відповідач не позбавлений можливості надати відповідні банківські дані/інформацію на підтвердження своїх доводів, маючи при цьому безперешкодний та повний доступ до таких.
У ТОВ «ФК«ЄАПБ», як нового кредитора, який набув право вимоги в межах сум зазначених у договорі, наявне право вимоги до відповідача щодо стягнення заборгованості за вказаними договорами. Отже, можемо прийти до висновку, що позивач надав суду належні та допустимі докази, які підтверджують факт переходу права грошової вимоги від первісних кредиторів до ТОВ «ФК «ЄАПБ» відносно договорів. Також звернули увагу суду, що в законодавстві України не передбачено обов`язку нового кредитора мати письмове підтвердження відправлення чи отримання боржником повідомлення про відступлення права вимоги. Виходячи із ч. 2 ст. 516 ЦК України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор лише несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. При цьому неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у задоволенні позову новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора (ст. ст. 516, 613 ЦК України). Також вказували, що якщо відповідач з будь-яких підстав не отримав повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті заборгованості на рахунки первісного позикодавця, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України. 
У судове засідання представник позивача письмово зазначив у позові та відповіді на пояснення, що у зв`язку з великою кількістю судових засідань, просили судові засідання проводити за відсутності представника позивача. Позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити.
У судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечувала, підтримала долучені до матеріалів справи письмові пояснення на позовну заяву, в яких просила позовні вимоги залишити без задоволення.
Дослідивши матеріали справи та подані докази, заслухавши пояснення представника відповідача, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України).
Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України).
Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Із матеріалів справи встановлено, що 16.11.2023 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №22493-11/2023, шляхом підписання електронним підписом позичальника, відтвореного шляхом використання останнім одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер телефону відповідача.
21.03.2024 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу №21032024, відповідно до умов якого ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» передає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.
Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 21032024 від 21.03.2024 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором № 22493-11/2023 в сумі 38827,5 грн., яка складається з: 9300 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 29527,5 грн. - заборгованість за процентами.
25.11.2023 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №34904-11/2023, шляхом підписання електронним підписом позичальника, відтвореного шляхом використання останнім одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер телефону відповідача. 
21.03.2024 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу №21032024, відповідно до умов якого ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» передає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.
Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 21032024 від 21.03.2024 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №34904-11/2023 в сумі 11850 грн., яка складається з: 3000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 8850 грн. - заборгованість за процентами.
23.11.2023 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №31769-11/2023, шляхом підписання електронним підписом позичальника, відтвореного шляхом використання останнім одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер телефону відповідача. 
29.04.2024 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу №29042024, відповідно до умов якого ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» передає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.
Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №29042024 авід 29.04.2024 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №31769-11/2023 в сумі 14925 грн., яка складається з: 3000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 11925 грн. - заборгованість за процентами.

31.10.2023 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем було укладено договір позики №76645635, який підписано електронним підписом позичальника, що відтворений шляхом одноразового ідентифікатора.
14.06.2021 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідність до умов якого ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.
Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №14/06/21 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором позики №76645635 в сумі 26757,5 грн., що складається з: 7700 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 19057,5 грн. - заборгованість за процентами.
27.10.2023 між ТОВ «МАНІФОЮ» та відповідачем було укладено договір позики №6379164, який підписано електронним підписом позичальника, що відтворений шляхом одноразового ідентифікатора. 
11.01.2024 між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу №211-01/2024, відповідно умов якого ТОВ «МАНІФОЮ» передає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «МАНІФОЮ» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.
Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №211-01/2024 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором позики №6379164 в сумі 34093,5 грн., яка складається з: 10500 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 23593,5 грн. - заборгованість за процентами.
15.11.2023 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачем було укладено кредитний договір №4142793, шляхом підписання електронним підписом позичальника, відтвореного шляхом використання останнім одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер телефону відповідача. 
27.06.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу №27062024, відповідно умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» передає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.
Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №211-01/2024 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №4142793 в сумі 81024 грн., яка складається з: 14800 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 66224 грн. - заборгованість за процентами.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Згідно зі ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частина 1 ст. 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк і в порядку, що встановлені договором.
Частина 2 ст. 1050 ЦК України визначає, що якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.
Слід зазначити, що відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону є оригіналом такого документа.
Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав за правочином (відступлення права вимоги).
Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (ч. 3 ст. 512 ЦК України).
Жодних обмежень щодо заміни кредитодавця у зобов`язанні, що випливає з кредитного договору, закон не містить, таких обмежень не встановлено і укладеними між фінансовими установами та відповідачем договором позики.
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Проте договір факторингу не містить даних про заміну кредитора у зобов?язанні, де боржником є ОСОБА_1 , реєстр боржників не надано.
` Згідно зі ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до положень ст. ст. 1077, 1079 цього ж Кодексу за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор), яким може бути лише банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції, передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Частина 1 ст. 1078 ЦК України визначає, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога) а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Суд погоджується з доводами відповідача щодо безпідставних доводів Позивача про наявність права вимоги. Так, Позивач вказує, що набув право вимоги відповідно до Договоруфакторингу N? 21032024 від 21.03.2024.
Але в додатках до позову подає відповідно до Реєстру боржників Додатку N?1 два різні договори, а саме:
- кредитного договору N? 22493-11/2023 укладеного 16 листопада 2023 р. міжТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВАНС КРЕДИТ»(далі Перший кредитор, ТОВ «АВАНС КРЕДИТ») та ОСОБА_1 делі Відповідач о Позичальник).
- кредитного договору N? 34904-11/2023 від 25 листопада 2023 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВАНС КРЕДИТ» (далі Перший кредитор, ТОВ «АВАНС КРЕДИТ») та ОСОБА_1 (далі Відповідач або Позичальник).
Також Позивачем додано лист про відступлення права вимоги ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» до ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів", але не надано доказів направлення даного листа до Відповідача, що порушує права останнього. 
Також, Позивачем не надано належного обґрунтування щодо правомірного нарахування заборгованості, до того ж з урахуванням зазначеного розміру пені, є суттєвий дисбаланс договірних відносин відносно прав та інтересів позичальника, що є порушенням ст. 18 3У «Про захист прав споживачів».
Також, слід зазначити, що гроші за кожним договором згідно поданих позивачем документів перераховувалися на банківський рахунок у безготівковій формі. Відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати обов?язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми), дату складення, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції, посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у господарській операції. Отже, доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встанолені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».
У разі заміни первісного кредитора у зобов?язанні, останній повинен передати новому кредитору документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, в тому числі, і первинні документи, які підтверджують факт виконання свого обов?язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит. Оскільки, позивачем не надано доказів на підтвердження зарахування кредитних коштів як підстава займу і не доведено, що саме на рахунок відповідача перераховувалися кошти, позов не вважається обгрунтованим. Одночасно є сумнів, що відсотки нараховані в межах строку кредитування.
Надані позивачем розрахунки заборгованості не є належними та допустимими доказами по справі, оскільки не містять формування заборгованості та її складові у заявленому розмірі. Отже, що сам по собі розрахунок заборгованості не є доказом надання кредиту, наявності заборгованості та її розміру, оскільки не є первинним документом, що може підтвердити наявність заборгованості.
Слід зауважити, що позивачем не було надано детального розрахунку стосовно виниклої заборгованості, що також виключає можливість задоволення позову.
Також, надані позивачем розрахунки заборгованості містять лише перелік складових заборгованості та підсумкові розміри заборгованості без визначення суми кредиту, процентів за користування кредитом та плати за обслуговування у розмірах, визначених кредитними договорами, однак детальний розрахунок із зазначенням даних складових в матеріалах справи відсутній. Виписка по рахунку не є первинним документом, що складений у відповідності до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» N? 996-XIV від 16 липня 1999 року.
Слід зазначити, що виписка не може бути допустимим доказом по справі, оскільки суперечать вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та Положенню про організацію ьбухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженої постановою, Національного банку України N? 75 від 04 липня 2018 року.
В наданій Позивачем заявці-анкеті Клієнта на отримання фінансового кредиту в ТОВ «Аванс кредит» від 16.11.2023 року немає підпису та печатки уповноваженої особи ТОВ «Аванс кредит», а натомість є печатка ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів", котра ніяким чином не може засвідчити оригінальність документу.
Також, виданий Позивачем документ iPAY.ua з Вих.N?3466_250730171909 від 30.07.2025, жодним чином не підтверджує надання кредиту Позивачем Відповідачу, оскільки немає підтвердження та жодної загадки про ТОВ «Аванс кредит», а тому і встановити приналежність даного переказу немає жодних підстав.
Позивачем також було подано:
- розрахунок заборгованості за кредитними договорами, але без підписів та печаток первісних кредиторів.
- Протокол створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису від 31.07.2025 р., але зазначені персональні дані жодним чином не відображають даних Відповідача, а навпаки третьої невстановленої особи.
Крім того, сам по собі договір факторингу та реєстр прав вимоги до нього, які є похідними від кредитного договору, не є безумовними доказами підтвердження достовірності розміру заборгованості в цій частині.
В той же час, надані виписки за кредитними договорами не є безумовними доказами підтвердження достовірності розміру заборгованості в цій частині, оскільки в даних виписках не міститься інформація про розмір відсоткової ставки, яка застосовувалася ТОВ «Аванс кредит», що в свою чергу позбавляє Відповідача і суд можливості перевірити правильність нарахування відсотків.
Отже, у суду відсутня можливість з?ясувати, яка сума кредиту була надана відповідачу, а також розмір заборгованості по кредиту.
Відповідно до ч. 5 ст.8 ЗУ «Проспоживче кредитування» у редакції, яка набрала чинності 24.12.2023, максимальний розмір денної не може перевищувати 1%.процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті,
При цьому, згідно пункту 17 розділу IV Прикінцевих та перехідних положень Закону N? 1734-VII», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 % (до 22 квітня 2024 року включно; протягом наступних 120 днів - 1,5 % (з 23 квітня 2024 року до 20 серпня 2024 року включно).
Відповідно до пункту 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону N? 3498-IX, дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Зміни до вказаної статті набули чинності з 24.12.2023 відповідно до Закону України N? 3498-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг».
Враховуючи, що самим Законом України від 22.11.2023N?3498-ХІ«Про внесення змін додеяких законівУкраїни щодоудосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» передбачено те, що він прийнятий 24.12.2023 року, а кредитний договір було укладено 16 листопада 2023 року, 25.11.2023 р., 23.11.2023 р., 31.10.2023 р., 27.10.2023 р., 15.11.2023 р., тобто після набрання чинності цим Законом, однак до спірних правовідносин підлягає застосуванню частина 5 ст. 8 Закону України «Про споживчекредитування».
Доказів про письмове повідомлення боржника про відступлення права вимоги у справі відсутні.
Отже, за змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов?язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним.
Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі N? 6-979цс15, та у постановах Верховного Суду від 18 грудня 2019 року справа N? 309/4826/14-ц, від 06 лютого 2019 року у справі N? 667/11010/14-.
Встановити недопустимість конкретного доказу суд може лише після того, як дослідить його в судовому засіданні. Недопустимість доказу не є для суду очевидною. Сторони вправі висловлювати суду свої міркування щодо допустимості чи недопустимості конкретного доказу.
Згідно з п. 28 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року « ро застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», якщо при дослідженні письмових доказів особою, яка бере участь у справі, буде подана заява про те, що доданий до справи або поданий іншою особою для ознайомлення документ викликає сумнів з приводу його достовірності або є фальшивим, особа, яка подала цей документ, може просити суд виключити його з числа доказів і розглядати на підставі інших доказів. При відсутності з її боку таких процесуальних дій особа, яка подала заяву, повинна надати суду відповідні докази, що спростовують значення відомостей оспорюваного документа і могли бути підставою неприйняття його до уваги під час оцінки доказів. У разі необхідності суд сприяє особі, яка зробила заяву, у збиранні доказів.
Якщо суд дійде висновку, що доказ є недопустимим, він не бере цей доказ до уваги, тобто не може обґрунтовувати ним своє рішення. Разом з тим суд повинен у мотивувальній частині рішення зазначити, чому саме він цей доказ відхиляє.
Виходячи з правового аналізу вказаних правових норм та матеріалів справи позивач ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" не надав суду документів, що підтверджували б законність Договору про відступлення права вимоги грошових зобов?язань за ним.
Позивач нараховував відсотки і після погодженого строку кредитування, що не узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду від 27 липня 2021 року за N? 910/18943/20.
Також, прикметним є той факт, що Національний банк України застосував до ТОВ "АВАНС КРЕДИТ" (ЄДРПОУ 43619089) захід впливу у вигляді відкликання ліцензії на діяльність фінансової компанії з огляду на визнання ділової репутації цієї установи небездоганною.
Так, 22 травня 2025 року Національний банк ухвалив рішення про визнання ділової репутації ТОВ "АВАНС КРЕДИТ" небездоганною з огляду на надання установою регулятору недостовірної інформації про те, що керівник ТОВ "АВАНС КРЕДИТ" не має громадянства та/або податкового резидентства російської федерації.
Рішення про відкликання ліцензії на діяльність фінансової компанії ТОВ "АВАНС КРЕДИТ" ухвалене Комітетом з питань нагляду та регулювання діяльності ринків небанківських фінансових послуг 09 червня 2025 року.
Національний банк України ще у вересні 2024 року ухвалив рішення про анулювання ліцензії фінансової компанії ТОВ "Маніфою", також відомої як Money4YOU, після планової інспекційної перевірки.
Враховуючи, що позивачем було подано заперечення на додаткові пояснення, в яких вони також просили витребувати від АТ КБ "ПРИВАТБАНК" інформацію щодо наявності у відповідача карткових рахунків, відкритих у зазначеній установі, але при цьому так і не надано підтвердження оплати договорів факторингу на кожному етапі відступлення права вимоги та нарахування відсотків, суд не погоджується з викладеним у зазначених запереченнях.
Отже, належні докази щодо підтвердження оплати договорів факторингу на кожному етапі відступлення права вимоги входять до предмета доказування у цій справі, а обов`язок надати докази на підтвердження заявлених вимог покладено на позивача.
Оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд приходить висновку про відмову у задоволенні позову ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами на загальну суму 207477,50 грн..
Також відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України не підлягають і стягненню з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 3112,16 грн..
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 83, 141, 258-259, 264-265, 268, 355 ЦПК України, ст.ст.11, 258, 512, 514, 526, 1048-1050, 1054, 1056-1 ЦК України, суд, -
УХВАЛИВ:
У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.
Відомості щодо учасників справи:
Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Європейська агенція з повернення боргів" ( ЄДРПОУ 35625014, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30)
Відповідач: ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 )

Суддя Т.В. Нестеренко