МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 липня 2026 р.  	№ 400/7754/26 	
Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Біоносенко В. В. за участю секретаря судового засідання М`ялик В.С. розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу
за позовом	ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , 	
до 	Другого відділу державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), бульв. Квітковий, 4, корп.4,м. Південноукраїнськ,Вознесенський р-н, Миколаївська обл.,55002, 	
про	визнання протиправною та скасування постанови від 26.01.2026 року ВП № 67811152; стягнення 70 343,21 грн,	
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до Другого відділу ДВС у Вознесенському районі Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з вимогами: визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у Вознесенського районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 26.01.2026 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 70343,21 гривень, винесену в межах виконавчого провадження №67811152; стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Другого відділу ДВС у Вознесенському районі Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на його користь 70343,21 гривень.
Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтував тим, що 29.01.2026 він дізнався, що його банківські рахунки заблоковані. При з`ясуванні обставин, було встановлено, що рахунки арештовані державним виконавцем на підставі постанови про стягнення виконавчого збору, винесено у межах виконавчого провадження №67811151. Зазначений виконавчий збір державний виконавець обрахував у розмірі 10% від суми заборгованості в розмірі 702582,13 гривень. Натомість, позивач заперечує наявність цієї заборгованості, оскільки він виконував свої зобов`язання зі сплати аліментів у повному обсязі та у спірний період перерахував на користь стягувача – ОСОБА_2 975865,00 гривень. Факт відсутності заборгованості в подальшому було підтверджено ухвалою Південоукраїнського міського суду Миколаївської області, а також постановою Миколаївського апеляційного суду у справі №486/1711/21. Оскільки зазначеними рішеннями суду визнано, що заборгованості не було, позивач звертався до відповідача про повернення коштів, але отримав відмову. Зазначену відмову в повернення коштів позивач вважає протиправною.
Відповідач позов не визнав, просив в задоволенні позову відмовити. Свою позицію аргументував тим, що Відповідно до частин першої та другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Зокрема виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Розрахунок заборгованості аліментів обчислюється виконавцем в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів. Відповідно до пункту 3 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, у разі якщо боржник не працює і сплачує аліменти самостійно стягувачу, квитанції (або їх копії) про перерахування аліментів надаються виконавцю не пізніше наступного робочого дня після сплати та долучаються до матеріалів виконавчого провадження. Боржник жодного разу не надав державному виконавцю жодної квитанції про сплату аліментів на особистий рахунок стягувача. Як і стягувач не писала в рамках виконавчого провадження жодних заяв про отримання коштів на особистий рахунок. Більше того, в своїй заяві про повернення без подальшого виконання виконавчого документа стягувач не зазначила жодних сум, які були отримані нею на особистий рахунок в рахунок погашення аліментів. Під час здійснення виконавчого провадження державним виконавцем відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» було проведено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, яким встановлено наявність заборгованості, сукупний розмір якої перевищував суму платежів за дванадцять місяців. Відповідно до частини четвертої статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» за виконавчими документами про стягнення аліментів за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців, державний виконавець нараховує виконавчий збір із заборгованості зі сплати аліментів. Таким чином, станом на 26.01.2026 у державного виконавця існували передбачені законом підстави для винесення постанови про стягнення виконавчого збору, оскільки чинним був розрахунок заборгованості, складений у межах виконавчого провадження. Державний виконавець при прийнятті постанови діяв виключно в межах повноважень, визначених статтями 18, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження», та на підставі документів, які містилися у матеріалах виконавчого провадження на момент прийняття відповідного рішення. Посилання позивача на ухвалу Південноукраїнського міського суду та постанову Миколаївського апеляційного суду не свідчить про протиправність постанови про стягнення виконавчого збору на момент її винесення. Судові рішення, на які посилається позивач, не містять висновку про незаконність постанови про стягнення виконавчого збору. На момент винесення постанови про стягнення виконавчого збору: існував чинний розрахунок заборгованості; зазначений розрахунок не був скасований судом. Також слід зазначити, що виконавчий збір був стягнутий на підставі чинної постанови державного виконавця, яка станом на дату виконання не була скасована, не була зупинена судом та підлягала обов`язковому виконанню відповідно до статті 3 Закону України «Про виконавче провадження». Сам по собі факт подальшого оскарження розрахунку заборгованості не свідчить про автоматичне припинення дії постанови про стягнення виконавчого збору та не може бути підставою для висновку про її незаконність станом на момент прийняття. Подання заяви стягувачем про отримані кошти після винесення постанови державним виконавцем про стягнення виконавчого збору несе в собі єдину ціль: допомогти боржнику уникнути відповідальності перед державою та позбавити зобов`язання сплачувати виконавчий збір.
В судовому засідання в режимі відеоконференції 14.07.2026, представник відповідача підтримав відзив, просив в задоволення позову відмовити. Позивач надав клопотання про розгляд справи без його участі. Також, в судовому засідання розглянуто клопотання позивача про визнання поважними причини пропуску строку. Ухвалою суду від 14.07.2026 визнано поважними причини пропуску строки звернення до суду, поновлений строк звернення до суду.
Дослідив матеріали справи, вислухав представника відповідача суд встановив наступне.
05.11.2021 Южноукраїнським міським судом Миколаївській області видано судовий наказ №486/1711/21 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 у розмірі частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 25.10.2021 і до повноліття дитини.
08.12.2021 державним виконавцем Южноукраїнського відділу ДВС у Вознесенському районі Миколаївської області за цим судовим наказом відкрито виконавче провадження №67811152 по стягненню з ОСОБА_1 аліментів.
Протягом 2021-2025 р.р. заходів з примусового стягнення з боржника аліментів не вживалося.
Протягом 2022-2025 р.р. ОСОБА_1 за домовленістю з ОСОБА_2 самостійно перераховував на її банківський рахунок грошові кошти в загальному розмірі 975865 гривень.
09.01.2026 ОСОБА_4 подала заяву про повернення виконавчого документу про стягнення аліментів.
24.01.2026 державним виконавцем Другого відділу ДВС у Вознесенському районі Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у межах виконавчого провадження №67811152 було складено розрахунок заборгованості ОСОБА_1 зі сплати аліментів, згідно яким загальний сукупний розмір заборгованості склав 702582,13 гривень.
26.01.2026 державним виконавцем Другого відділу ДВС у Вознесенському районі Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) винесено 4 постанови про накладення штрафів на боржника ОСОБА_1 в загальному розмірі 418168,48 гривень.
26.01.2026 державним виконавцем Другого відділу ДВС у Вознесенському районі Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) винесена постанова про стягнення виконавчого збору, якою з ОСОБА_1 стягнуто 70343,21 гривень. Сума виконавчого збору обрахована в розмірі 10% від суми заборгованості в 702582,13, яка визначена розрахунком державного виконавця від 24.01.2026.
28.01.2026 державним виконавцем Другого відділу ДВС у Вознесенському районі Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №80095633, на підставі виконавчого документу – постанови про стягнення виконавчого збору №67811152 від 26.01.2026, по стягненню з ОСОБА_1 виконавчого збору у сумі 70343,21 гривень.
26.01.2026 державним виконавцем Другого відділу ДВС у Вознесенському районі Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у межах виконавчого провадження №67811152 винесена постанова про повернення виконавчого документу стягувачу.
В межах виконавчого провадження №80095633 державним виконавцем Другого відділу ДВС у Вознесенському районі Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) накладено арешт на банківські рахунки ОСОБА_1 
02.02.2026 ОСОБА_4 звернулась до Другого відділу ДВС у Вознесенському районі Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з заявою в якій повідомила про відсутність заборгованості перед нею зі сплати аліментів за 2021-2025 роки.
04.02.2026 ОСОБА_1 звернувся до Південноукраїнського міського суду Миколаївської області зі скаргою на дії та рішення державного виконавця, в який просив: визнати неправомірними дії головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, які полягають у необґрунтованому та неналежному проведенні розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні №67811152; винесення постанов про накладення штрафів за відсутності фактичної заборгованості зі сплати аліментів; винесення постанови про стягнення виконавчого збору за відсутності правових підстав;
03.03.2026 ухвалою Південноукраїнського міського суду Миколаївської області скарга ОСОБА_1 задоволена, визнані неправомірними дії головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Омельченко Тетяни Миколаївни, які полягають у необґрунтованому та неналежному проведенні розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні №67811152, винесенні постанов про накладення штрафів за відсутності фактичної заборгованості зі сплати аліментів; скасовано розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, складений головним державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Омельченко Тетяною Миколаївною станом на 24 січня 2026 року у межах виконавчого провадження № 67811152; скасовані постанови про накладення штрафу, винесені 26 січня 2026 року головним державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Омельченко Тетяною Миколаївною у межах виконавчого провадження № 67811152, а саме, постанову про накладення штрафу у розмірі 20% від суми заборгованості станом на 05 січня 2023 року, що складає 31620,22 грн; постанову про накладення штрафу у розмірі 30% від суми заборгованості станом на 05 січня 2024 року, що складає 91916,50 грн; постанову про накладення штрафу у розмірі 50% від суми заборгованості станом на 05 січня 2025 року, що складає 257014,18 грн; постанову про накладення штрафу у розмірі 20% від суми заборгованості станом на 05 січня 2026 року, що складає 37617,58 грн.; зобов`язано головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Омельченко Тетяну Миколаївну провести новий розрахунок заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні № 67811152, з обов`язковим урахуванням доказів добровільної сплати аліментів, підтверджених банківськими виписками. Провадження в частині вимог скарги ОСОБА_1 про скасування постанови головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 26 січня 2026 року про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 70343,21 грн, винесену у межах виконавчого провадження № 67811152 закрити.
28.04.2026 постановою колегії суддів Миколаївського апеляційного суду у справі №486/1711/21, ухвалу Південноукраїнського міського суду Миколаївської області від 03 березня 2026 року скасовано в частині покладення на державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Омельченко Тетяну Миколаївну зобов`язання провести новий розрахунок заборгованості за аліментами, та ухвалити в цій частині нове судове рішення про відмову ОСОБА_1 у задоволенні скарги у цій частині. В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.
28.04.2026, Другий відділ державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України стягнув з банківського рахунку ОСОБА_1 70343,21 гривень.
29.04.2026 виконуючою обов`язки начальника Другого відділу ДВС у Вознесенському районі Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в межах виконавчого провадження №80095633 винесена постанова закінчення виконавчого провадження, на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку фактичним виконання у повному обсязі.

Відповідно до ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.
Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.
Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).
За виконавчими документами про стягнення аліментів за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців, державний виконавець нараховує виконавчий збір із заборгованості зі сплати аліментів. У подальшому державний виконавець зобов`язаний нараховувати виконавчий збір щомісяця у розмірі, визначеному частиною другою цієї статті, залежно від розміру простроченого щомісячного аліментного платежу. Постанова про стягнення виконавчого збору за виконавчими документами про стягнення аліментів виноситься державним виконавцем після погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі або у разі повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження на підставі розрахунку про його нарахування.
Стягнутий виконавчий збір перераховується до Державного бюджету України протягом трьох робочих днів з дня надходження на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби.
Відповідно до ст.71 Закону, Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.
Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.
Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до частини першої цієї статті. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику
Таким чином, відповідно до вимог Закону, державний виконавець має повноваження на стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 10% від суми заборгованості по аліментам, саме у разі наявності такої заборгованості зі сплати аліментів.
Натомість у цьому випадку суд вбачає, що у позивача не існувало жодної заборгованості зі сплати аліментів станом на 26.01.2026. Відповідачем з 2021 року не вчинялося жодних дій щодо примусового стягнення аліментів, щодо перевірки майнового стану боржника, а також щодо перевірки стану сплати ним аліментів самостійно на користь стягувача.
Ухвалою Південногоукраїнського міського суду Миколаївської області від 03.03.2026 у справі №486/1711/21, встановлено, що у ОСОБА_1 станом на 24.01.2026 була відсутня заборгованість зі сплати аліментів перед ОСОБА_4 , а складений державним виконавцем розрахунок від 24.01.2026 про суму заборгованості визнано протиправним та скасований.
Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Враховуючи вимоги ч.4 ст.78 КАС України, суд констатує, що відсутність у ОСОБА_1 станом на 24.01.2026 заборгованості зі сплати аліментів за судовим наказом Южноукраїнського міського суду Миколаївській області від 05.11.2021 по стягненню аліментів на користь ОСОБА_2 , а також протиправність розрахунку суми заборгованості зі сплати аліментів, складений державним виконавцем 24.01.2026 у межах виконавчого провадження №67811152, є обставинами, встановленими рішенням суду у цивільній, що набрало законної сили, та не потребують доказуванню.
За таких обставин, оскільки у позивача станом на 26.01.2026 була відсутня заборгованість зі сплати аліментів, державний виконавець в силу вимог ч.4 ст.27 Закону, не мав право нарахувати та стягнути виконавчий збір.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що постанова головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у Вознесенського районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 26.01.2026 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 70343,21 гривень, винесена в межах виконавчого провадження №67811152, є протиправна та підлягає скасуванню, а позов в цій частині задоволенню.
Щодо способу відновлення прав позивача в частині вже стягнутих коштів на підставі протиправної постанови про стягнення виконавчого збору, суд звертає увагу, що для повернення зайво сплачених коштів з бюджету передбачена спеціальна процедура визначена Порядком повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, який затверджений наказом Мінфіну України №787 від 03.09.2013.
Відповідно до п.5 розділу І Порядку, у разі скасування у судовому порядку рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування про накладання на платника грошового стягнення за адміністративні правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення та інших законів України (крім порушення податкових та митних правил), яке було перераховано до відповідного бюджету органом державної виконавчої служби або приватним виконавцем у порядку виконавчого провадження за виконавчим документом, визначеним Законом України «Про виконавче провадження», такі кошти повертаються платнику за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, на підставі поданої ним заяви.
Платник подає заяву про повернення коштів з бюджету з обов`язковим зазначенням інформації, наведеної в абзаці сьомому цього пункту (крім причини повернення коштів з бюджету), та номера відповідного судового рішення, копію відповідного судового рішення, засвідчену належним чином, та копію платіжної інструкції, згідно з якою органом державної виконавчої служби або приватним виконавцем перераховано грошове стягнення за адміністративні правопорушення до бюджету, або відповідну інформацію, зазначену в такій платіжній інструкції.
Тобто, право на повернення коштів, у позивача виникає лише після визнання протиправною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору, тобто після набрання законної сили рішення у цій справі.
Для повернення коштів, позивач повинен звернутися з відповідною заявою, яка передбачена абзацом п.5 розділу I Порядку, з обов`язковим додаванням копія платіжної інструкції, яка підтверджує перерахування коштів до бюджету.
Суд звертає увагу, що позивачем не долучено такої платіжної інструкції, ані до звернення до ДВС від 10.05.2026, ані до позовної заяви.
Таким чином, позовна вимога про стягнення з відповідача 70343,21 гривень не може бути задоволена, та в ній необхідно відмовити.
Відповідно до ч.7 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.
Суд враховує, що в теперішній час виконавче провадження №80095633 закінчено на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону, у зв`язку з повним фактичним виконанням, а тому повернення стягнутих коштів за цим виконавчим провадженням буде ускладненим. З метою надання повного захисту прав позивача на захист яких, він звернувся до адміністративного суду, суд використовує повноваження передбачені ч.2 ст.9 КАС України, та виходить за межі позовних вимог.
Суд вважає за необхідним, виходячи за межі позовних вимог, визнати протиправним та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження №80095633 від 29.04.2026 винесену виконуючим обов`язки начальника Другого відділу ДВС у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), та зобов`язати відповідача закінчити виконавче провадження №80095633 на підставі п.5 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» та вирішити питання про повернення ОСОБА_1 виконавчого збору відповідно до процедури, передбаченої ч.7 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження».
Судові витрати – сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2662,40 гривень присудити на користь позивача у повному обсязі, оскільки частково задоволення позову у цьому випадку пов`язано не з невизнанням судом вимог, та відмовою у їх задоволенні, а з зміною судом способу задоволення цих вимог. При цьому, суд визнає права позивача на повернення зайво стягнутого з нього виконавчого збору, але вважає, що це повернення повинно відбуватися за процедурою, визначеною Порядком №787. 
Позов задовольнити частково, з виходом за межі позовних вимог.
На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_1 ) до Другого відділу державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (бульв. Квітковий, 4, корп.4,м. Південноукраїнськ, Вознесенський р-н, Миколаївська обл.,55002 45112306) задовольнити частково. 
2. Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Другого відділу ДВС у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 26.01.2026 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 70343,21 гривень у межах виконавчого провадження №67811152.
3. Визнати протиправною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 29.04.2026 виконуючого обов`язки начальника Другого відділу ДВС у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) №80095633 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 70343,21 гривень.
4. Зобов`язати Другий відділ ДВС у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ( код ЄДРПОУ 45112306) закінчити виконавче провадження № 80095633 на підставі п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" та вирішити питання про повернення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) виконавчого збору відповідно до процедури, передбаченої ч.7 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження».
5. В задоволенні позовних вимог про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Другого відділу ДВС у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 70343,21 гривень, - відмовити.
6. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Другого відділу державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (бульв. Квітковий, 4, корп.4,м. Південноукраїнськ,Вознесенський р-н, Миколаївська обл.,55002 45112306) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 2662,40 (дві тисячі шістсот шістдесят дві грн сорок коп) гривень.
7. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складання повного тексту рішення.
Суддя В. В. Біоносенко   

Рішення складено в повному обсязі 17.07.2026