ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Львів
14 липня 2026 року	справа № 380/11755/26	

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кондратюк Ю.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Мостиського відділу Державної виконавчої служби у Яворівському районі Львівської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Київської митниці Держмитслужби України, про скасування постанови, -
У С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Мостиського відділу Державної виконавчої служби у Яворівському районі Львівської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (далі – відповідач), у якому просить:
- скасувати постанову головного державного виконавця Мостиського відділу державної виконавчої служби у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пономар О.М. від 06.04.2026 про відновлення виконавчого провадження № 76284871.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постанова головного державного виконавця Мостиського відділу державної виконавчої служби у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пономар О.М. від 06.04.2026 про відновлення виконавчого провадження № 76284871 є протиправною, оскільки стягувачем порушено порядок подання скарги на дії державного виконавця. Зокрема, звертає увагу суду, що стягувачем пропущено строк на подання скарги. 
Ухвалою судді від 15.06.2026 позовну заяву залишено без руху.
Ухвалою судді від 26.06.2026 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Залучено до участі в справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Київську митницю Держмитслужби України (далі – третя особа; стягувач).
Відповідач відзиву на позов у встановлений строк не подав. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 6 ст. 162 КАС України).
07.07.2026 від третьої особи надійшли пояснення, відповідно до яких вважає позовні вимоги необґрунтованими та просить у задоволенні позовних вимог відмовити.
Зазначає, що Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 годин 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та триває на даний час.
Станом на момент виникнення спірних правовідносин та станом на сьогоднішній час строк дії воєнного стану продовжений.
Відповідно до пункту 10-2 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1404-VIII, доповненого Законом України від 15.03.2022 №2129-ІХ, який набрав чинності з 26.03.2022 - тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану. 
Звертаючись до фактичних обставин справи, постанова про відновлення виконавчого провадження № 76284871 була винесена після набрання чинності Законом №2129-IX від 15.03.2022.
Оскільки порядок та строки щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби регулюються саме Законом України «Про виконавче провадження», як спеціальним нормативно-правовим актом, у даному випадку підлягає застосуванню норма, якою на період воєнного стану на території України встановлено переривання строків, визначених вказаним Законом, до яких, зокрема, належать строки оскарження рішень та дій посадових осіб органів державної виконавчої служби та пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання.
Таким чином, в умовах дії в Україні воєнного стану, визначені Законом №1404-VIII строки перериваються, в тому числі строки, визначені ст. 74 цього Закону.
З`ясувавши обставини, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
05.08.2022 постановою Солом`янського районного суду м. Києва в справі № 760/1341/22 ОСОБА_1 визнано винним у порушенні митних правил та накладено штраф у розмірі 16 221 306,20 грн.
31.12.2025 постановою головного державного виконавця Мостиського ВДВС у Яворівському районі Львівської області ЛМРУ МЮ України виконавчий документ: постанову Солом`янського районного суду м. Києва № 3/760/2476/22, який виданий 05.08.2022 повернуто стягувачу, з підстав передбачених п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». 
Вказана постанова отримана Київською митницею 15.01.2026.
21.01.2026 Київська митниця не погоджуючись з вищевказаним рішенням в.о. начальника відділу ДВС подала скаргу №7.8-5/20-05/8.19/1149 від 21.01.2026 до органу державної виконавчої служби вищого рівня – Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Львівського міжрегіональне управління Міністерства юстиції України на бездіяльність ОСОБА_2 щодо стягнення адміністративного штрафу.
02.03.2026 за результатами розгляду скарги Київською митницею отримано рішення начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Пахоліка Ростислава Вікторовича № 599/3-26/747 від 18.02.2026. Згідно з положеннями абзацу другого пункту 2 розділу XII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 року, начальник управління забезпечення примусового виконання рішень може проводити перевірку законності виконавчого провадження за скаргою на дії та бездіяльність начальника органу державної виконавчої служби.
05.03.2026 Київська митниця, не погоджуючись з рішеннями начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Пахоліка Ростислава Вікторовича та в.о. начальника відділу ДВС Пономар О.М., подала скаргу №7.8-5/20-05/8.19/4631 від 05.03.2026 до органу державної виконавчої служби вищого рівня - Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на бездіяльність зазначених посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення.
03.04.2026 постановою начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про результати перевірки законності виконавчого провадження ВП №7628487 скасовано постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні № 76284871 від 31.12.2025 та зобов`язано в.о. начальника Мостиського відділу державної виконавчої служби у Яворівському районі Львівської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Пономар Олену Михайлівну провести виконавчі дії в порядку, встановленому Законом, зокрема вжити заходів для перевірки майнового стану боржника, внесення відомостей про боржника до Єдиного реєстру боржників.
06.04.2026 головним державним виконавцем Пономар Оленою Михайлівною винесено постанову про відновлення виконавчого провадження № 76284871.
Не погоджуючись з наведеним, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Змістом спірних правовідносин, які склалися між сторонами, є протиправність постанови державного виконавця про відновлення виконавчого провадження.
До вказаних правовідносин суд застосовує такі положення законодавства та робить висновки по суті спору.
Завданням адміністративного судочинства України відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII (далі – Закон № 1404-VIII, в редакції на момент виникнення спірних відносин) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону №1404-VІІІ виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.
Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби передбачено статтею 74 Закону №1404-VІІІ.
Частиною 3 статті 74 Закону №1404-VІІІ визначено, що рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.
Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.
Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.
Керівник вищого органу державної виконавчої служби у разі виявлення порушень вимог закону визначає їх своєю постановою та надає доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій, передбачених абзацами другим і третім цієї частини.
Відповідно до ч. 4 статті 74 Закону №1404-VІІІ скарга у виконавчому провадженні подається виключно у письмовій формі та має містити:
1) найменування органу державної виконавчої служби, до якого вона подається;
2) повне найменування (прізвище, ім`я та по батькові) стягувача та боржника, їхні місця проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (прізвище, ім`я та по батькові) представника сторони виконавчого провадження, якщо скарга подається представником;
3) реквізити виконавчого документа (вид документа, найменування органу, що його видав, день видачі та номер документа, його резолютивна частина);
4) зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та посилання на порушену норму закону;
5) викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги;
6) підпис скаржника або його представника із зазначенням дня подання скарги.
Частиною 5 статті 74 Закону №1404-VІІІ визначено, що рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.
При цьому порядок проведення перевірок законності виконавчого провадження визначений розділом ХІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 283/5) (далі Інструкція).
Так, п.1 розділу ХІІ Інструкції встановлено, що перевірити законність виконавчого провадження мають право:
директор Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - виконавче провадження, що перебуває (перебувало) на виконанні у відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, відділах примусового виконання рішень управлінь забезпечення примусового виконання рішень, відділах державної виконавчої служби;
начальник відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - виконавче провадження, що перебуває (перебувало) на виконанні у цьому відділі
начальник управління забезпечення примусового виконання рішень - виконавче провадження, що перебуває (перебувало) на виконанні у відділі примусового виконання рішень цього управління та відділах державної виконавчої служби, що йому підпорядковані;
начальник відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень - виконавче провадження, що перебуває (перебувало) на виконанні у цьому відділі;
начальник відділу державної виконавчої служби - виконавче провадження, що перебуває (перебувало) на виконанні у цьому відділі.
Відповідно до п.2 розділу ХІІ Інструкції посадові особи, зазначені у пункті 1 цього розділу, можуть проводити перевірку законності виконавчого провадження за дорученням керівника вищого органу державної виконавчої служби та з власної ініціативи.
Посадові особи, зазначені в абзацах третьому, п`ятому та шостому, пункту 1 цього розділу, можуть проводити перевірку законності виконавчого провадження також за скаргою стягувача та інших учасників виконавчого провадження (крім боржника), а посадові особи, зазначені в абзацах другому та четвертому пункту 1 цього розділу, - за скаргою на дії та бездіяльність начальника органу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.
Доручення керівника вищого органу державної виконавчої служби про проведення перевірки законності виконавчого провадження надається в письмовій формі.
Пунктом 3 розділу ХІІ Інструкції визначено, що перевірка законності виконавчого провадження посадовими особами, зазначеними в абзацах другому та четвертому пункту 1 цього розділу, проводиться на підставі матеріалів виконавчого провадження або їх копій, які підлягають витребуванню з відповідного органу державної виконавчої служби.
Про проведення перевірки виконавчого провадження та витребування його матеріалів відповідною посадовою особою виноситься вмотивована постанова, в якій зазначаються:
підстави витребування цього виконавчого провадження;
у мотивувальній частині - обставини, що зумовили проведення перевірки, а в разі витребування оригіналів матеріалів виконавчого провадження - обґрунтування такої необхідності;
у резолютивній частині - рішення про проведення перевірки виконавчого провадження та витребування його матеріалів або їх копій, реквізити витребуваного виконавчого провадження та орган державної виконавчої служби, у якому воно перебуває на виконанні, строки здійснення перевірки виконавчого провадження з моменту його надходження до органу державної виконавчої служби, який його витребував, а також посадові особи, на яких покладається обов`язок надсилання цього виконавчого провадження до органу державної виконавчої служби, що здійснюватиме його перевірку, та строки надсилання для перевірки виконавчого провадження.
Відповідно до п. 4. розділу ХІІ Інструкції постанова про проведення перевірки виконавчого провадження та витребування його матеріалів складається в кількох примірниках, з яких:
один примірник надсилається до органу державної виконавчої служби, з якого витребувано виконавче провадження;
другий примірник залишається в органі державної виконавчої служби, який витребував виконавче провадження;
якщо перевірка виконавчого провадження здійснюється за дорученням керівника вищого органу державної виконавчої служби, примірник постанови надсилається також цій посадовій особі.
Згідно п. 5 розділу ХІІ Інструкції витребуване виконавче провадження надсилається до органу державної виконавчої служби, який його витребував, із супровідним листом у строки, визначені в постанові про його витребування.
Матеріали виконавчого провадження або їх копії повинні бути прошнуровані, пронумеровані, з описом документів, який підписується державним виконавцем, який оформив виконавче провадження, із зазначенням дати складання опису.
Виконавчі провадження з великою кількістю документів формуються в окремі томи з кількістю аркушів не більше 250 в кожному.
Кожен том провадження оформляється окремо, має власну нумерацію аркушів і власний опис.
Копії матеріалів виконавчого провадження засвідчуються начальником органу державної виконавчої служби, з якого витребувано виконавче провадження.
Пунктом 6 розділу ХІІ Інструкції визначено, що перевірка законності виконавчого провадження має бути проведена протягом десяти робочих днів, а зведеного виконавчого провадження - протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня надходження витребуваного виконавчого провадження.
За приписами п. 7 розділу ХІІ Інструкції про результати перевірки законності виконавчого провадження виноситься постанова, у якій зазначаються:
підстави перевірки виконавчого провадження;
строки проведення перевірки;
у мотивувальній частині - номер виконавчого провадження, реквізити виконавчого документа, дата відкриття виконавчого провадження, державний виконавець, який здійснює (здійснював) виконання, коротко зміст проведених виконавчих дій та їх відповідність вимогам чинного законодавства з посиланням на відповідну норму Закону;
у резолютивній частині - висновок з урахуванням вимог законодавства щодо дій державного виконавця у виконавчому провадженні, у разі оскарження дій (бездіяльності) начальника органу державної виконавчої служби - щодо його дій, визначаються особа, яку зобов`язано вжити заходів щодо усунення порушень законодавства (у разі їх виявлення), особа, на яку покладено здійснення контролю за виконанням цієї постанови;
строк виконання постанови;
коло осіб, яким надсилаються копії постанови;
інша необхідна інформація.
Якщо посадовою особою, зазначеною в абзацах третьому, п`ятому та шостому пункту 1 цього розділу, прийнято рішення про скасування постанови або іншого процесуального документа (або їх частини), винесених у виконавчому провадженні в резолютивній частині постанови про результати перевірки законності виконавчого провадження, зазначається постанова або документ, який скасовується (частина, яка скасовується).
У разі якщо під час перевірки виконавчого провадження виявлено порушення вимог Закону, посадова особа, зазначена в абзацах другому та четвертому пункту 1 цього розділу, в резолютивній частині постанови доручає начальнику органу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, провести дії, передбачені абзацами другим і третім частини третьої статті 74 Закону.
Статтею 41 Закону №1404-VІІІ унормовано, що у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.
У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобов`язані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред`явити його до виконання.
Як встановлено судом, 15.01.2026 Київською митницею отримано лист Мостиського відділу державної виконавчої служби у Яворівському районі Львівської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України № 38783 від 31.12.2025 з постановою в.о. начальника відділу Пономар О.М. про повернення виконавчого документа стягувачу.
21.01.2026 Київська митниця звернулася зі скаргою на бездіяльність в.о. начальника відділу органу державної виконавчої служби до Львівського міжрегіонального управління Міністерства Юстиції України, тобто в межах 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.
Тому, покликання представника позивача, що стягувачем пропущено строк на подання скарги не знайшли свого підтвердження.
02.03.2026 за результатами розгляду скарги Київською митницею отримано рішення начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Пахоліка Ростислава Вікторовича № 599/3-26/747 від 18.02.2026.
Не погоджуючись з вищенаведеним рішенням, стягувач подав скаргу від 05.03.2026 до органу державної виконавчої служби вищого рівня - Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на бездіяльність зазначених посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення. 
Тобто в межах 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.
03.04.2026 постановою начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про результати перевірки законності виконавчого провадження ВП №7628487 скасовано постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні № 76284871 від 31.12.2025 та зобов`язано в.о. начальника Мостиського відділу державної виконавчої служби у Яворівському районі Львівської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Пономар Олену Михайлівну провести виконавчі дії в порядку, встановленому Законом, зокрема вжити заходів для перевірки майнового стану боржника, внесення відомостей про боржника до Єдиного реєстру боржників.
Доказів визнання протиправною чи скасування вищезазначеної постанови суду не надано.
Оскільки постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні № 76284871 від 31.12.2025 скасовано, то державний виконавець приймаючи постанову про відновлення виконавчого провадження № 76284871 діяв у межах своїх повноважень, оскільки такий обов`язок визначено нормами ст. 41 Закону України “Про виконавче провадження”. Тому підстави для скасування спірної постанови, - відсутні.
У процесі розгляду справи суд не встановив інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору. А решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.
Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Суд дійшов висновку, що поведінка відповідача у спірних правовідносинах відповідає визначеним ч. 2 ст. 2 КАС України критеріям, тому у задоволенні позову потрібно відмовити.
Згідно з ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Надавши оцінку усім доказам в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.
Зважаючи на висновок суду про відмову в задоволенні позову, а також ураховуючи положення ст. 139 КАС України, судові витрати понесені позивачем стягненню з відповідача не підлягають.
Керуючись ст.ст. 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 139, 241-246, 255, 262, 287 КАС України, суд
У Х В А Л И В:
1. У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Мостиського відділу Державної виконавчої служби у Яворівському районі Львівської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Київської митниці Держмитслужби України, про скасування постанови – відмовити.
2. Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Інформація про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).
Відповідач: Мостиський відділ Державної виконавчої служби у Яворівському районі Львівської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (81300, вул. Грушевського, буд. 22, м. Мостиська; ЄДРПОУ 34903744).
Третя особа: Київська митниця Держмитслужби України (03124, бульвар Вацлава Гавела, буд. 8а, м. Київ; ЄДРПОУ 43337359).

Повне рішення суду складено 14.07.2026.

  Суддя	  Кондратюк Юлія Степанівна