Справа № 161/6812/26 
Провадження № 2/161/4405/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(ЗАОЧНЕ)
07 липня 2026 року м. Луцьк
Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого судді Присяжнюк Л.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні в місті Луцьку цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
В С Т А Н О В И В :
До суду надійшла вказаний вище позов.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30.08.2025 між ТОВ «Бізнес Позика» та відповідачем було укладено кредитний договір № 554813-КС-001, згідно з яким товариство надало відповідачу кредит у розмірі 50 000,00 грн, строком кредитування 16 тижнів (до 20.12.2025), зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1% на день та сплатою комісії за надання кредиту у розмірі 10 000,00 грн.
Позивач зазначає, що 15.02.2026 у відповідача утворилась заборгованість в розмірі 85 891,20 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту – 37 180,00 грн; суми прострочених платежів по процентах – 39 711,20 грн; суми заборгованості по штрафам - 0,00 грн; суми заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦКУ - 9 000,00 грн; суми прострочених платежів за комісією – 0,00.
Вказує, що у зв`язку з невиконанням відповідачем належним чином умов кредитного договору, у неї виникла заборгованість в загальному розмірі 85 891,20 грн, а тому позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості та судові витрати.
Ухвалою суду від 31.03.2026 провадження по справі було відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Відповідно ч.8 ст.128, п.5 ч.6 ст.272 ЦПК України відповідачу будо направлено ухвалу про відкриття провадження у справі та позовну заяву з додатками до неї та роз`яснено його право подати відзив на позовну заяву і всі наявні докази, що підтверджують заперечення проти позову протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали суду про відкриття провадження у справі.
23.04.2026 відповідач, в інтересах якого діє адвокат Курилкін С.І., подав відзив, згідно з яким вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню..
Зазначає, що в матеріалах справи відсутнє належне підтвердження того, що позичальнику була надана уся необхідна інформація відповідно до ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», немає інформації про проведення будь-якої додаткової перевірки ідентичності позичальника, яка б підтверджувала його право підписувати договір та брати на себе фінансові зобов`язання. Відсутність належної перевірки ідентифікації може свідчити про недотримання Кредитодавцем стандартів, передбачених законодавством про захист персональних даних та запобігання відмиванню доходів, отриманих злочинним шляхом.
Вважає укладення договору за допомогою вказаного позивачем гіперпосилання необґрунтованим є таким, що не відповідає вимогам українського законодавства.
Також вказує, що не доведено укладання кредитного договору № 554813-КС-001 від 30.08.2025, позивачем не додано до позовної заяви копію Договору про надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів № ПГ-5 від 04.11.2020 та копію платіжної інструкції про перерахування коштів на яку посилається ТОВ «ПрофітГід» у наданому Підтвердженні щодо здійснення переказу грошових коштів
Проте, сам по собі розрахунок заборгованості не відноситься до первинних банківських документів і відображає методику нарахування позивачем заборгованості, але не відображає операції з надходження кредитних коштів на рахунки клієнта та їх повернення.
Також зазначає про нарахування відсотків з порушення вимог ЗУ «Про споживче кредитування» та штрафних санкцій, у період дії в Україні воєнного стану.
У зв`язку з наведеним просить відмовити в позовних вимогах.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.
З матеріалів справи судом встановлено, що 30.08.2025 між ТОВ «Бізнес Позика» та відповідачем було укладено кредитний договір № 554813-КС-001, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію» і Правилами про надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА», через Особистий кабінет позичальника на сайті кредитодавця.
Відповідно до п.2 договору кредитодавець надав позичальникові споживчий кредит у розмірі 50 000,00 грн, строком кредитування 16 тижнів - до 20.12.2025 (113 днів), зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1% на день та сплатою комісії за надання кредиту у розмірі 10 000,00 грн.
Договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-2468, надісланим на номер телефону: НОМЕР_1 , про що зазначено у п.12 договору «Реквізити сторін».
Згідно з довідкою про перерахування коштів вбачається, що відповідачу на карту № НОМЕР_2 , емітент MONOBANK (UNIVERSAL BANK), зазначену ним при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті перераховано 50 000,00 грн; призначення платежу - перерах. коштiв ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_3 зг. до кредитного дог. №554813 КС-001 від 30.08.2025.
Тобто позивач виконав свою частину умов кредитного договору у повному обсязі та перерахував відповідачу суму кредиту.
Відповідач на виконання умов договору здійснив часткову оплату за Договором на загальну суму 53369,20 грн, докази здійснення відповідачем платежів за Кредитним договором надані у формі довідок, які були сформовані в платіжній системі «Platon», що є посередником ТОВ «ПрофітГід» та надає послуги на підставі Договору про надання послуг № ПГ-5 від 04.11.2020.
Таким чином, зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. Аналогічної позиції притримується Верховний Суд в пункті 76 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18) зазначено, що: не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами.
Оскільки відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання за Кредитним договором, позивач зазначає про наявність у відповідача станом на 15.02.2026 утворилась заборгованість в розмірі 85 891,20 грн, що складається з:
- суми прострочених платежів по тілу кредиту – 37 180,00 грн;
- суми прострочених платежів по процентах – 39 711,20 грн; 
- суми заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦКУ - 9 000,00 грн.
Надаючи свою правову оцінку відносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке.
Відповідно до ч. 1 ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно зі ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Відповідна позиція щодо застосування вказаних норм права викладена в постанові ВС від 09.09.2020 у справі № 732/670/19.
Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Отже, підписана відповідачем анкета-заява про приєднання разом із умовами та правилами банку складають укладений між сторонами у справі договір про надання кредиту у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку.
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За правилами ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомукаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або до інших вимог, що звичайно ставляться.
За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частинами 1,2 ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Виходячи із змісту ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір № 554813-КС-001 укладений у спосіб визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо його укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».
На підтвердження укладання кредитного договору позивачем надано електронні докази, згідно з якими підтверджується, що позичальник допустив неналежне виконання зобов`язань за кредитним договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка добровільно не сплачена.
Враховуючи вищенаведене, судом встановлено, що взяті на себе зобов`язання за кредитним договором № 554813-КС-001 позивач виконав своєчасно і повністю, надавши відповідачу кредит, що підтверджується матеріалами справи. Однак, відповідач належним чином свої зобов`язання не виконував, у визначені договором строки погашення заборгованості за кредитним договором не здійснив, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість.
Враховуючи вищевикладене, відповідач істотно порушив умови кредитного договору, ст. 526, 527, 530, 1048, 1050, 1054 ЦК України, а тому позовні вимоги позивача щодо стягнення основної суми заборгованості за кредитним договором у сумі 50 000 грн є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.
Зважаючи на погоджені між сторонами строк кредитування, відсоткової стаки, розмір відсотків за кредитом становить 56500,00 грн (50000 х 1% х 113).
Згідно з розрахунком заборгованості, наданого позивачем вбачається, що відповідач здійснив часткове погашення заборгованості на суму 53369,20 грн, а тому позовні вимоги в частині тіла кредиту та відсотків підлягають до задоволення в сумі 53130,80 (50000 + 56500 -53369,20) грн.
Що стосується позовних вимог про стягнення 9000,00 грн відсотків, нарахованих згідно ст.625 ЦК України, то суд зазначає, що згідно п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Оскільки відсотки у розмірі 9000,00 грн, що передбачені ст. 625 ЦК України, були нараховані кредитором у період дії на території України воєнного стану, вони не можуть бути стягнуті з позичальника, а тому в цій частині позову необхідно відмовити.
Отже з відповідача на користь позивача слід стягнути 53130,80 грн.
У задоволенні решти позову необхідно відмовити за безпідставністю.
Відповідно до п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги задоволено на 61,86% (53130,80/85891,20), тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1646,96 грн судового збору (2662,40 х 61,86%).
Керуючись ст.ст. 530, 610, 611, 1054 ЦК України, ст.ст. 1, 2, 4, 12, 78, 82, 95, 141, 263-268, 280-284, 288, 354, 355 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В :
Позовні вимоги - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» суму заборгованості за кредитним Договором №513335-КС-001 в розмірі 53130 (п`ятдесят три тисячі сто тридцять) гривень 80 коп.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» 1646 (одна тисяча шістсот сорок чотири) 96 коп. судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Волинського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (юридична адреса: вул. Лесі Українки, будинок 26, офіс 411, м. Київ, 01133), код ЄДРПОУ 43883048;
Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Повний текст рішення суду складено та підписано 07.07.2026.

Суддя Луцького міськрайонного суду
Волинської області        Людмила ПРИСЯЖНЮК