Справа 524/7529/26
Провадження № 2/524/6429/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2026 року м. Кременчук

Автозаводський районний суд м. Кременчука у складі:
головуючого судді Колеснікової О.М.,
секретар судового засідання – Мирошніченко А.В.,
учасники справи:
позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс»,
відповідач – ОСОБА_1 ,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні Автозаводського районного суду м. Кременчука цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
встановив :

10.06.2026 до Автозаводського районного суду м. Кременчука надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якій позивач просив стягнути з відповідача на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за Кредитним договором №1599-1000 від 10.09.2025, що становить 24808,60 грн., з яких заборгованість за кредитом – 7000,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами – 13258,60 грн., заборгованість за процентами річних на підставі ст.. 625 ЦК України – 3500,00 грн., заборгованість за комісією – 1050,00 грн. та судові витрати.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 08.10.2025 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 був укладений Договір про відкриття кредитної лінії №1599-1000, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у сумі 5000,00 грн. Строк кредитування – 365 днів, базовий період – 30 днів, комісія за видачу кредиту – 15% від суми кредиту, % ставка – 1 % в день, промо-ставка – 0,5% за день.
13.09.2025між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» і  ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду №1 до Договору про відкриття кредитної лінії №1599-1000 від 10.09.2025, за якою Кредитодавець надав Позичальнику у Кредит додаткові грошові кошти в розмірі 1000,00 грн. 
15.09.2025між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» і  ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду №2 до Договору про відкриття кредитної лінії №1599-1000 від 10.09.2025, за якою Кредитодавець надав Позичальнику у Кредит додаткові грошові кошти в розмірі 1000,00 грн. 
ТОВ «Укр Кредит Фінанс» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі. Відповідач умови Кредитного договору не виконала, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернула.
Станом 10.04.2026 заборгованість відповідача за кредитним договором №1599-1000 від 10.09.2025 становить 24808,60 грн., з яких заборгованість за кредитом – 7000,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами – 13258,60 грн., заборгованість за процентами річних на підставі ст.. 625 ЦК України – 3500,00 грн., заборгованість за комісією – 1050,00 грн.
Ухвалою судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 17.06.2026 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
30.06.2026 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона позовні вимоги визнала частково- в частині стягнення з неї суми основного боргу (тіла кредиту) в розмірі 7000,00 грн., у задоволенні решти вимог просила відмовити. Посилалася на те, що розмір заборгованості за відсотками є недоведеним. Розрахунок відсотків на суму 13258,60 грн. виконано всупереч початковому графіку платежів, де річна ставка визначена на рівні від 7,77% до 36,30%, а не від 0,5% до 0,99% на день. Нараховані позивачем відсотки та штрафні санкції майже у 2,5 раза перевищують тіло кредиту. Такі умови укладеного договору є явно несправедливими, суперечать принципам розумності та добросовісності. Нарахування у період воєнного стану відсотків за ст.. 625 ЦК України є незаконним. Умови договору щодо нарахування комісії за видачу кредиту є нікчемними за ч. 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування». Позов пред`явлено передчасно, оскільки позивач звернувся до суду без доказів отримання відповідачем цієї вимоги. 
Представник позивача, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, в судове засідання не прибув, у матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи за відсутності позивача. 
Відповідач, належним чином повідомлена про день, час та місце судового розгляду, в судове засідання не прибула, у відзиві просила розглядати справу без її участі.
На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи позовної заяви, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Суд установив, що 10.09.2025 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» і  ОСОБА_1 було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії №1599-1000 продукту «MiniKasa». (далі – Кредитний договір)
Вказаний договір укладено з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем), про що зазначено у самому договорі після реквізитів сторін.
Суд враховує, що Закон України «Про електронну комерцію» передбачає можливість укладення електронних договорів. При цьому, згідно із ст.12 вказаного Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
За умовами укладеного Кредитного договору  ОСОБА_1 отримала від ТОВ «Укр Кредит Фінанс»кредит в сумі 5000 гривень. (п.4.1 Кредитного договору)
Строк кредитування - 365 календарних днів, дата повернення кредиту 09.09.2026 року. (п.4.14 Кредитного договору)
Згідно з п.4.10 Кредитного договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту за стандартною процентною ставкою 1% за кожен день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладення договору, а також за зниженою процентною ставкою 0,74% за кожен день користування кредитом, яка застосовується у період з 181 календарного дня дії договору і до закінчення строку дії договору.
Комісія за видачу кредиту становить 15% від суми виданого кредиту. (п.4.11 Кредитного договору)
13.09.2025між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» і  ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду №1 до Договору про відкриття кредитної лінії №1599-1000 від 10.09.2025, за якою Кредитодавець надав Позичальнику у Кредит додаткові грошові кошти в розмірі 1000,00 грн. 
15.09.2025між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» і  ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду №2 до Договору про відкриття кредитної лінії №1599-1000 від 10.09.2025, за якою Кредитодавець надав Позичальнику у Кредит додаткові грошові кошти в розмірі 1000,00 грн. 
ТОВ «Укр Кредит Фінанс» належним чином виконало свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу кредитні кошти, що підтверджується листами генерального директора ТОВ «ФК «Контрактовий дім» Вих.№ 282173167204538015042026від 15.04.2026, вих. №277413167389610615042026 від 15.04.2026, вих. № 280776167510212215042026 від 15.04.2026та довідкою директора ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» про перерахування суми кредиту №1571-2068 від 02.07.2025. Відповідач підтвердила отримання цих грошових коштів.
Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, кредитні кошти не повернула.
Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем станом на 10.04.2026 заборгованість відповідача за Кредитним договором становить 24808,60 грн., з яких заборгованість за кредитом – 7000,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами – 13258,60 грн., заборгованість за процентами річних на підставі ст.. 625 ЦК України – 3500,00 грн., заборгованість за комісією – 1050,00 грн..
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 
Відповідно до ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Щодо нарахування позивачем відсотків за ст.625 ЦК України, суд зазначає наступне.
Як вбачається з детального розрахунку заборгованості, позивачем у періоди дії Кредитного договору з 10.04.2025 по 03.11.2025 нараховувались відповідачу відсотки за ст.625 ЦК України. Крім цього, паралельно відбувалось нарахування і відсотків за користування кредитом.
Слід зазначити, що нарахування відсотків за користування кредитом та одночасне нарахування відсотків за ч.2 ст.625 ЦК України не відповідає вимогам цивільного законодавства.
Так, право на одержання від позичальника процентів від суми позики передбачено нормами ст.1048 ЦК України.
В постанові від 18.03.2020, справа №902/417/18, Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання.
При цьому компенсаторний характер процентів, передбачених ст.625 ЦК України, не свідчить про те, що вони є платою боржника за "користування кредитом" (тобто можливістю правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу). Такі проценти слід розглядати саме як міру відповідальності. На відміну від процентів за "користування кредитом", до процентів річних, передбачених зазначеною статтею, застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність.
Відповідно до висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі №202/4494/16-ц, якщо банк використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, то такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Кредитодавець втрачає право нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку у разі пред`явлення вимоги до позичальника про дострокове погашення боргу на підставі статті 1050 ЦК України. Разом з тим права та інтереси кредитодавця в таких правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Крім того, Законом України №2120-ІХ від 15.03.2022 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» розділ Прикінцеві та перехідні положення ЦК України було доповнено пунктом 18, відповідного до якого визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Беручи до уваги період нарахування вказаних відсотків по ст.625 ЦК України, які нараховувались в період дії кредитних зобов`язань одночасно з відсотками за користування кредитом та в період дії в Україні воєнного стану, вимоги позивача в частині стягнення відсотків за ст.625 ЦК України в сумі 3500,00 грн. не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, є безпідставними, а тому не підлягають задоволенню.
За п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Оскільки відповідач ознайомилася із умовами договору, на власний розсуд погодилася на встановлений договором розмір процентів за користування кредитними коштами, а у матеріалах справи відсутні дані про те, що позивач у будь-який спосіб спонукав позичальника на укладення договору позики на вкрай невигідних для неї умовах, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення тіла кредиту та процентів за користування кредитними коштами підлягають задоволенню.
Щодо вимог про стягнення комісії за кредитним договором.
10.06.2017 набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим текст статті 11 цього Закону викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закон України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з чч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту.
Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті12 Закону України «Про споживче кредитування».
Зазначене узгоджується з висновками викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.
Виходячи з аналізу вимог п.4 ч.1 ст.1,ч.2 ст.8, ч.1 ст.1, ст.47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», роз`яснень Великої Палати Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року по справі №496/3134/19 щодо застосування ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування», така форма витрат, як комісія за надання кредиту існує на законодавчому рівні, визначається кожним банком (фінансовою установою) індивідуально та затверджується внутрішніми актами.
Отже, спеціальним законодавством України прямо визначені можливості позивача як включати до тексту кредитних договорів із споживачами умови щодо нарахування комісії, так і в подальшому нараховувати її, а також стягувати суму несплаченої вищевказаної комісії з відповідача (в т.ч. і в судовому порядку).
Умови укладеного між сторонами кредитного договору щодо розміру та порядку сплати комісії не суперечать Закону України «Про споживче кредитування», а тому суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача комісії за надання кредиту обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
За таких обставин з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за Кредитним договором в розмірі 21308,60 грн., з яких заборгованість за кредитом – 7000,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами – 13258,60 грн., заборгованість за комісією – 1050,00 грн..
В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд виходить з такого.
При звернені до суду ТОВ «Укр Кредит Фінанс» було сплачено 2662,40 грн. судового збору.
Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги ТОВ «Укр Кредит Фінанс» підлягають задоволенню на 85,89%, то розмір сплаченого позивачем судового збору при зверненні до суду, що підлягає стягненню з відповідача на його користь становить 2286,74 грн.
На підставі наведеного, керуючись статтями 10, 12, 81, 141, 258, 259, 263, 265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1  на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за Договором про відкриття кредитної лінії №1599-1000 від 10.09.2025 в розмірі 21308,60 грн., з яких заборгованість за кредитом – 7000,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами – 13258,60 грн., заборгованість за комісією – 1050,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_1  на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» судовий збір в розмірі 2286,74 грн.
В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції в 30-денний строк з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:
Позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс», адреса місцезнаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26, офіс 407, код ЄДРПОУ 38548598.
Відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повне судове рішення складено 31 липня 2026 року.

Суддя О.М.Колеснікова