ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и
14 липня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/20043/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Чабаненко С.В., Юрко І.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2025 року в адміністративній справі №160/20043/25 за позовом ОСОБА_1 до Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі – ГУ ПФУ у Вінницькій області, відповідач) №047350000730 від 05.06.2025 року про відмову у здійсненні переведення позивача з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV, на пенсію за віком державного службовця відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 р. №3723-ХІІ;
- зобов`язати відповідача перевести позивача з пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу» з урахуванням до стажу державної служби періоду роботи з 20.03.1990 по 07.11.2015;
- зобов`язати відповідача призначити та здійснити нарахування і виплату позивачу пенсії державного службовця відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ, з дати звернення, а саме: з 13.09.2024, з урахуванням суми заробітної плати, зазначеної у Довідці про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) №109/08-03 від 06.09.2024 та Довідці про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби №108/08-03 від 06.09.2024, враховуючи Рішення Слов`янської сільської ради восьмого скликання двадцять п`ятої сесії №727-25/VІІІ від 21.12.2023 «Про умови оплати праці Слов`янського сільського голови у 2024 році».
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач не погоджується з рішенням ГУ ПФУ у Вінницькій області №047350000730 від 05.06.2025 року вважає його протиправним, тому просить суд скасувати.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.09.2025 адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №047350000730 від 05.06.2025 про відмову в перерахунку пенсії з урахуванням висновків рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.01.2025 у справі №160/30000/24.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області перевести ОСОБА_1 з пенсії за віком, призначеної за Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» з 13.09.2024, з урахуванням стажу державної служби з 20.03.1990 по 03.11.2015 та довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) №109/08-03 від 06.09.2024, а також довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби №108/08-03 від 06.09.2024, виданих виконавчим комітетом Слов`янської сільської ради.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено про те, що Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.01.2025 у справі 160/30000/24, залишеного без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 06.05.2025 року, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до стажу державної служби період роботи ОСОБА_1 на посадах в органах місцевого самоврядування з 05.07.2001 р. по 03.11.2015 р. та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 13.09.2024 р. з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні (п. 10 ч. 2 ст.245, ч. 4 ст.245 Кодексу адміністративного судочинства України) та врахувати наявність у ОСОБА_1 права на переведення та перерахунок пенсії за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу», з дня звернення з відповідною заявою, а саме з 13.09.2024 р.
На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.01.2025 у справі 160/30000/24 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області зараховано до стажу державної служби період роботи ОСОБА_1 на посадах в органах місцевого самоврядування з 05.07.2001 р. по 03.11.2015 р. та повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 від 13.09.2024 р., та за результатом винесено рішення 047350000730 від 05.06.2025 року про відмову в перерахунку пенсії, з огляду на наступне.
Згідно матеріалів пенсійної справи станом на 13.09.2024 розмір пенсії позивача відповідно до Закону 1058 становить 7965,68 грн., при переведенні на пенсію відповідно до Закону «Про державну службу» розмір пенсії становитиме 2361,00 грн.
Рішення суду від 13.01.2025 у справі 160/30000/24 не містило зобов`язання щодо врахування відповідних довідок про заробітну плату державного службовця для нарахування пенсії.
Таким чином, переведення позивача на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» є недоцільним, оскільки призводить до зменшення розміру його пенсії.
Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, встановила наступне.
ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
13.09.2024 року позивач звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок пенсії - перехід з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».
Заяву ОСОБА_1 розглянуто за принципом екстериторіальності ГУ ПФУ у Вінницькій області та прийнято рішення про відмову у перерахунку пенсії №047350000730 від 20.09.2024 р.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.01.2025 по справі №160/30000/24 позов ОСОБА_1 до ГУ ПФУ у Вінницькій області задоволено частково, ухвалено:
-визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ у Вінницькій області №047350000730 від 20.09.2024 р. про відмову ОСОБА_1 у переведенні та перерахунку пенсії за віком відповідно ст.37 Закону України «Про державну службу»;
- зобов`язати ГУ ПФУ у Вінницькій області зарахувати до стажу державної служби період роботи ОСОБА_1 на посадах в органах місцевого самоврядування з 05.07.2001 р. по 03.11.2015 р. та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 13.09.2024 р. з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні (п. 10 ч. 2 ст.245, ч. 4 ст.245 Кодексу адміністративного судочинства України) та врахувати наявність у ОСОБА_1 права на переведення та перерахунок пенсії за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу», з дня звернення з відповідною заявою, а саме з 13.09.2024 р.
- в решті позовних вимог - відмовлено.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 06.05.2025, апеляційну скаргу ГУ ПФУ у Вінницькій області залишено без задоволення та рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.01.2025 залишено без змін.
На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.01.2025 по справі №160/30000/24, ГУ ПФУ у Вінницькій області повторно розглянуто заяву від 13.09.2024 ОСОБА_1 та прийнято рішення №047350000730 від 05.06.2025 про відмову в перерахунку пенсії з урахуванням висновків рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.01.2025 по справі №160/30000/24.
В обґрунтування вказаного рішення відповідачем зазначено, що стаж роботи на посадах, що дає право на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» складав 25 років 7 місяців 15 днів. Згідно матеріалів пенсійної справи станом на 13.09.2024 розмір пенсії позивача відповідно до Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становив 7965,68 грн. При переході на пенсію відповідно до Закону «Про державну службу» розмір пенсії становитиме 2361,00 грн. Оскільки рішення суду не містить зобов`язального характеру щодо врахування довідок про заробітну плату державного службовця для призначення пенсії, тому рішення суду призводить до зменшення розміру пенсії згідно Закону України «Про державну службу».
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
Відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII (далі Закон № 3723-ХІІ) на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Пунктом 2 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII (далі Закон № 889-VIII) передбачено, що Закон України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ втратив чинність, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу XI Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII.
Відповідно до пункту 10 розділу XI «;Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Положеннями пункту 12 розділу XI «;Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII встановлено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Відтак, після 01 травня 2016 року (дата набрання чинності Законом №889-VIII) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні» положення Закону України №889-VIII, та мають передбачені частиною першою статті 37 Закону № 3723-ХІІ вік і страховий стаж.
Аналогічні висновки висловлені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі № 822/524/18, у постанові Верховного Суду від 02 квітня 2020 року у справі № 687/545/17.
Оскільки позивач має стаж державної служби 25 років 7 місяців 15 днів, на день звернення із заявою про переведення на пенсію за нормами Закону України «Про державну службу» досягла 60-річного віку, є правильним висновок суду першої інстанції, що позивачка має право на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ, пунктів 10, 12 розділу ХІ «;Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII, тому рішення відповідача про відмову позивачу у призначенні пенсії є протиправним та правомірно скасовано судом першої інстанції.
Враховуючи протиправність рішення про відмову у переведенні позивача на пенсію державного службовця, суд першої інстанції дійшов також обґрунтованого висновку про наявність підстав для зобов`язання відповідача перевести позивача з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію за віком на підставі Закону України «Про державну службу», починаючи з дня звернення 13.09.2024.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.
Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2025 року в адміністративній справі №160/20043/25 - залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2025 року в адміністративній справі №160/20043/25 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Білак 

суддя С.В. Чабаненко 

суддя І.В. Юрко