Провадження № 2/359/974/2026
Справа № 359/5665/25

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2026 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі :
головуючої судді Яковлєвої Л.В.,
при секретарі Брова Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бориспіль Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості і пені за договором оренди (найму) автомобіля, розірвання договору та витребування автомобіля, -
в с т а н о в и в :
14 травня 2025 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області від ОСОБА_1 надійшов позов, уточнивши який 25 листопада 2025 року просив суд: стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 загальну заборгованість та пеню по договору оренди (найму) автомобіля № 23/10/23 від 23 жовтня 2024 року, за користування автомобілем та пеню за прострочення після подачі позову до суду з 12 травня 2025 року по 08 вересня 2025 року та із 08 вересня 2025 року по 24 листопада 2025 року у розмірі 303 546 грн. 03 коп. Розірвати договір оренди (найму) автомобіля №23/10/23 від 23 жовтня 2023 року. Зобов`язати ОСОБА_2 повернути ОСОБА_1 автомобіль марки «КІА», модель «СЕЕ'D» 2008 року випуску, сірого кольору, номер кузова НОМЕР_1 , ІНТ3 № НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , видане ТСЦ 8046 у м. Києві 25.07.2021 року, вартістю 9385, 00 доларів США, у відмінному стані, без пошкоджень. Судові витрати покласти на відповідача.
Вимоги обґрунтовано тим, що 23 жовтня 2023 року між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір оренди (найму) автомобіля №23/10/23. Даний договір було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ліпко Н.В. та зареєстровано в реєстрі за № 454. Відповідно до умов даного договору в оренду (найм) передається автомобіль марки «KIA», модель «Ceed» 2008 року випуску, сірого кольору, номер кузова НОМЕР_5 , ІНТЗ № НОМЕР_6 , державний номерний знак НОМЕР_7 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , видане ТСЦ 8046 у м. Києві 25 липня 2021 року. Автомобіль передано ОСОБА_2 відповідно до акту прийому-передачі транспортного засобу від 23 жовтня 2023 року у відмінному стані, без пошкоджень. Відповідно до п п. 1.2. та п.2.1. Договору строк оренди складає 36 місяців з дати підписання Договору. Згідно з пунктами 1.2., 1.4., 6.1, 6.2., 6.6. договору орендний платіж дорівнює 60 доларів США за тиждень оренди автомобіля, який має сплачуватися кожного понеділка до 12.00 години дня. При цьому розрахунок здійснюється відповідно до офіційного курсу гривні щодо долару США за даними Національного банку України на день оплати.
Відповідач сплачував орендну плату за користування автомобілем протягом 11 місяців, відповідно до умов договору, з 23 жовтня 2023 року по 30 вересня 2024 року. Останній платіж відповідачем зроблено 23 вересня 2024 року. Починаючи з 30 вересня 2024 року відповідач перестав здійснювати орендну плату за автомобіль. Почала накопичуватися заборгованість, яка складається із 60 доларів США орендного платежу за тиждень та пені відповідно до п.6.5 (п.8.6) Договору у розмірі 10 доларів США на день, що, відповідно, складає 70 доларів США на тиждень. Таким чином, кожний тиждень заборгованість збільшується на 130 доларів США.
На момент подачі даної позовної заяви відповідач має заборгованість у розмірі 303 546 грн. 03 коп., автомобіль відповідачем не повернуто, заборгованість не погашена. 
З цих підстав позивач вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав з позовом про стягнення заборгованості і пені за договором оренди (найму) автомобіля, розірвання договору та витребування автомобіля.
Ухвалою суду від 29 травня 2025 року у справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження з викликом і повідомленням. Сторонам роз`яснено права, обов`язки та встановлено строки для їх реалізації.
Ухвалою суду від 17 лютого 2026 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Відповідач своїм процесуальним правом подати відзив на позов, клопотання чи заяви у справі, не скористався. 
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
В судове засідання сторони не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Натомість представник позивача направив до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у його відсутність, позов підтримав та просив задовольнити.
Належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи відповідач своїх представників до суду не направив, про причини неявки не повідомив, заяв чи клопотань на адресу суду не направили.
За змістом ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За змістом вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.
Згідно постанови КЦС Верховного Суду від 30 вересня 2022 року у справі за №761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбулось, то датою його ухвалення є дата складання повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.
Відповідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно вимог ст.223, 280, 281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи не заперечує і позивач.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення.
Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи і наявні в ній докази, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши її у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року за № 2 передбачено, що відповідно ст.55, 124 Конституції України та ч.1 ст.4, ч.1 ст.5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернути-ся до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Згідно ст.12, 81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Доказами, відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Обґрунтовуючи своє рішення, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Судом встановлено, що 23 жовтня 2023 між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір № 23/10/23 оренди (найму) автомобіля (далі - договір оренди), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ліпко Н.В., за реєстровим № 545, відповідно п. 1.1. якого орендодавець надає, а орендар приймає в платне користування легковий автомобіль марки «KIA», модель «Ceed» 2008 року випуску, сірого кольору, номер кузова НОМЕР_5 , ІНТЗ № НОМЕР_6 , державний номерний знак НОМЕР_7 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 видане ТСЦ 8046 у м. Києві 25 липня 2021 року, в відмінному стані, без пошкоджень.
Згідно п. 2.1. договору оренди, строк користування тридцять шість місяців (тобто 3 роки) встановлюється з дати підписання даного договору до «23» жовтня 2026 року (включно). 
За змістом п. 1.2. договору оренди, строком на 36 місяців за ціною оренди: 60 (шістдесят) доларів США 00 центрів в гривневому еквіваленті за курсом НБУ на день здійснення оплати – за тиждень, та 3128 доларів США 00 центів в гривневому еквіваленті – на рік. День оплати оренди – кожного понеділка до 12-00 години кожного тижня, протягом 36 (тридцять шість) місяців (п. 6.2).
У випадку несплати повної суми оренди – автомобіль повинен бути повернутий Орендодавцю в день коли була закінчена оплата за оренду за п. 5.1.1 договору у повній комплектності та в тому технічному стані, в якому він був отриманий, з урахуванням нормального зносу, що виник у період експлуатації; повернення автомобіля проводиться за Актом прийому-передачі, з підписанням двох сторін (5.2).
Пунктом 6.5 договору оренди, сторони передбачили, що у випадку порушення строків виконання Орендарем зобов`язань по договору без попередньої домовленості, орендодавець має право нараховувати, а орендар зобов`язується сплатити штраф (пеню) у розмірі 10 (десять) доларів США 00 центів за кожен день прострочки.
Судом встановлено, що позивачем були виконанні зобов`язання за договором оренди, а саме: 23 жовтня 2023 року позивач за актом приймання - передачі транспортного засобу до договору оренди передав відповідачу - автомобіль марки «KIA», модель «Ceed» 2008 року випуску, сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_7 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 видане ТСЦ 8046 у м. Києві 25 липня 2021 року, а останній його прийняв. Наведене також підтверджується копією розписки відповідача ОСОБА_2 від 23 жовтня 2023 року (а.с. 11-12).
Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.
За змістом ч. 1 ст. 761 цього Кодексу право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права.
Наймодавець зобов`язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у строк, встановлений договором найму (ст. 765 ЦК України).
Згідно ст. 799 ЦК України договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі.
Договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.
Наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за найм речі протягом трьох місяців підряд.
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.
Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.
За змістом ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Судом не встановлено, протягом всього часу розгляду справи в суді, що стороною відповідача належним чином були виконані зобов`язання за договором оренди, що відповідачем була виконана досудова вимога позивача, щодо сплати суми заборгованості з орендних платежів.
Згідно розрахунку заборгованості за договором оренди, відповідач повинен сплатити позивачу: за період користування автомобіля з 30 вересня 2024 року по 12 травня 2025 року у розмірі 141 177,80 грн., за період з 12 травня 2025 року по 09 вересня 2025 року у розмірі 96431,40 грн., та за період з 09 вересня 2025 року по 24 листопада 2025 року у розмірі 65936,83 грн., що разом становить 303 546,08 грн., що включає в себе орендний платіж та пеню.
Суд погоджується з проведеним позивачем розрахунком заборгованості та вважає їх такими, що підлягають до задоволення.
Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач свої зобов`язання за договором оренди не виконав, а тому заявлені позовні вимоги в частині стягнення суми платежів з орендної плати в розмірі 303 546,08 грн., підлягають задоволенню.
Щодо вимог позивача про розірвання договору найму та повернення автомобіля суд зазначає наступне.
Згідно 7.1. Договір оренди підлягає достроковому розірванню за вимогою Орендодавця в таких випадках: 7.1.1. якщо Орендар навмисно чи за необережністю погіршує технічний стан автомобіля; 7.1.2. якщо Орендар користується орендованим автомобілем не у відповідності до умов договору та цільового призначення автомобіля; 7.1.3. якщо Орендар більше ніж на один день затримує виплату орендної плати; 7.1.4. якщо Орендар не сплачує своєчасно страхові платежі. (транші); 7.1.5. якщо Орендар не робить своєчасно ремонту автомобіля, заміни масла, фільтрів, агрегатів тощо; 7.1.6. якщо Орендар порушує свої зобов?язання згідно передбачені п.п.4.2, 4.3, 4.4, 4.5 даного договору; 7.2. Даний договір може бути достроково розірваний також за спільною згодою сторін.
В разі порушення Орендарем будь-якого з положень договору Орендодавець має право в однобічному порядку без попереднього повідомлення розірвати цей договір з можливим подальшим вилученням автомобіля незалежно від його місцезнаходження. В цьому випадку Орендодавець не несе відповідальність за продаж або збиток, заподіяний речам або матеріалам, що знаходилися в автомобілі у момент вилучення (7.3).
Згідно п.7.5 договору, дія даного договору може бути припинена на вимогу Орендаря при умові повернення автомобіля в тому технічному стані, в якому він був отриманий згідно акту прийому-передачі (з урахуванням нормального зносу), та повним розрахунком заборгованості згідно ціни прокату. 
У разі припинення договору оренди орендар зобов`язаний негайно повернути автомобіль у стані, в якому він був одержаний, з урахуванням нормального зносу (п. 8.7).
У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору (ст. 782 ЦК України).
Положеннями ст. 785 ЦК України передбачено, що у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.
Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення.
Судом встановлено, що позивачем було надіслано відповідачу 15 березня 2025 року претензію (вимогу) про повернення автомобіля (а.с. 28).
Судом не встановлено, що відповідачем були виконані досудові вимоги позивача щодо сплати суми заборгованості з орендних платежів та повернення автомобіля.
За матеріалами справи договір оренди (найму) автомобіля укладався між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 , яким не виконуються умови договору, отже останній зобов`яза-ний повернути на вимогу позивача автомобіль.
Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року)
Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність (пункт 4.1. Рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2004 року № 15-рп/2004).
Добросовісність (п. 6 ст. 3 ЦК України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.
Тобто в схожій правовій ситуації Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 по своїй суті застосовано доктрину venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), яка базується ще на римській максимі - «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці).
В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Наприклад, у статті I.-1:103 Принципів, визначень і модельних правил європейського приватного права вказується, що поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.
Відповідно положень, викладених у ст.13, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у перед-бачених цим Кодексом випадках.
У відповідності до вимог ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
За змістом ст. 77 цього Кодексу належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Враховуючи вищевикладене, та беручи до уваги те, що відповідач порушив умови договору №23/10/23 оренди (найму) автомобіля, також ту обставину, що відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача за таких обставин, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.
На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним позовним вимогам слід стягнути понесені судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 6513 грн. 00 коп.
Керуючись ст. ст.12,13,76,82,141,259, 263-265,268, 280-282 ЦПК України,-
УХВАЛИВ:
Позовну заяву  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості і пені за договором оренди (найму) автомобіля, розірвання договору та витребування автомобіля - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за Договором оренди (найму) автомобіля за № 23/10/23 від 23 жовтня 2024 року у розмірі 303 546 (триста три тисячі п`ятсот сорок шість) гривень 03 (три) копійки.
Розірвати Договір оренди (найму) автомобіля № 23/10/23 від 23 жовтня 2024 року, укладений між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Зобов`язати ОСОБА_2 повернути фізичній особі-підприємцю фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 автомобіль марки «КІА», модель «СЕЕ'D» 2008 року випуску, сірого кольору, номер кузова НОМЕР_1 , ІНТ3 № НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , видане ТСЦ 8046 у м. Києві 25.07.2021 року, вартістю 9385, 00 доларів США, у відмінному стані, без пошкоджень.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 6513 (шість тисяч п`ятсот тринадцять) гривень 00 (сорок) копійок.
Інформація про позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер – НОМЕР_8 , паспорт № НОМЕР_9 , виданий 07 липня 2021 року органом 8025, запис № 20030121-02317, адреса: АДРЕСА_1 .
Інформація про відповідача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_10 виданий Бориспільським МРВ ГУ МВС України в Київській області 14 березня 1997 року, ідентифікаційний номер – НОМЕР_11 , адреса : АДРЕСА_2 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст заочного рішення суду виготовлено 07 серпня 2026 року.

Суддя Л.В. Яковлєва