П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2026 р. | м. Одеса | Справа № 400/7052/25

Перша інстанція суддя Величко А.В.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача Яковлєва О.В.,
суддів Дегтярьової С.В., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної установи «Вознесенська виправна колонія (№72)» на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2025 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Вознесенська виправна колонія (№72)» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернулась до суду з позовом, у якому заявлено вимоги Державній установі «Вознесенська виправна колонія (№72)», а саме:
- визнання протиправними дії Державної установи «Вознесенська виправна колонія (№ 72)» щодо обчислення ОСОБА_1 у заниженому розмірі у проміжок часу з 24 лютого 2022 року по 31 травня 2022 року включно додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»; 
- зобов`язання Державної установи «Вознесенська виправна колонія (№72)» здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої п. 1 постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», в розмірі 30000 грн щомісячно, за період з 24 лютого 2022 року по 31 травня 2022 року включно, з урахуванням проведених виплат.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2025 року задоволено позовні вимоги.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу, з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що судом першої інстанції зроблено помилковий висновок про задоволення позовних вимог, так як додаткова винагорода, розміром 30000,00 грн, передбачена постановою КМУ № 168, підлягала виплаті та правомірно виплачена позивачу у пропорційному до кількості відпрацьованих днів розмірі.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Судом першої інстанції встановлено, що позивачка з 03 квітня 2019 року проходила службу в органах Державної кримінально-виконавчої служби України, яка неодноразово зазнавала реорганізаційних змін, зокрема в Державній установі «Вознесенська виправна колонія (№ 72)» у період з 24 лютого 2022 року до 31 травня 2022 року.
Відповідно до наказу Департаменту з питань виконання кримінальних покарань від 23 лютого 2022 року № 44/ОД-22 у період з 24 лютого 2022 року запроваджено режим особливих умов терміном на 30 діб в установах виконання покарань Житомирської, Київської, Кіровоградської, Миколаївської, Одеської, Херсонської, Черкаської та Чернігівської областей, на період якого переведено персонал на посилений варіант несення служби.
В подальшому, наказом Департаменту з питань виконання кримінальних покарань від 23 квітня 2022 року № 164 ВС у період з 5 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року продовжено режим особливих умов терміном на 30 діб в установах виконання покарань Житомирської, Київської, Кіровоградської, Миколаївської, Одеської, Херсонської, Черкаської та Чернігівської областей.
У період з 24 лютого 2022 року по 01 червня 2022 року позивач ніс службу в ДУ «Вознесенська виправна колонія (№ 72)».
Відповідно до наказу Державної установи «Вознесенська виправна колонія (№ 72)» від 02 квітня 2025 року № 47/ОС-25 старшого сержанта внутрішньої служби ОСОБА_1 , молодшого інспектора відділу охорони, звільнено відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про національну поліцію» з 04 квітня 2025 року.
Після звільнення позивачем було виявлено те, що відповідач з 24 лютого 2022 року по 31 травня 2022 року включно нараховував йому додаткову винагороду у розмірі меншому, ніж передбачено постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».
Представником позивача було направлено адвокатський запит до відповідача щодо нарахувань додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 168.
Відповідач листом на адвокатський запит надіслав довідку, згідно якої додаткова винагорода, передбачена постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у проміжок часу з 24 лютого 2022 року по травень 2022 року розрахована пропорційно фактичному часу несення служби.
Не погоджуючись із таким розрахунком та вважаючи дії відповідача протиправною, звернувся до суду з даним адміністративним позовом задля захисту своїх порушених прав.
За наслідком з`ясування обставин справи, судом першої інстанції зроблено висновок про задоволення позовних вимог, так як позивач мав право на отримання більшого розміру грошового забезпечення у спірному періоді, з чим погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Так, згідно ч. 1 ст. 9 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Згідно ч. 2 ст. 9 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
При цьому, згідно п. 1 постанови КМУ «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року № 168 (далі - постанова КМУ № 168), на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 грн щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Згідно п. 1 постанови КМУ № 168 (в редакції постанови КМУ № 400 від 01 квітня 2022 року), на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «єПідтримка», виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 грн щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Між тим, Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 07 липня 2022 року № 793 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168» (далі – постанова КМУ № 793).
Пунктом 1 постанови КМУ № 793 передбачено внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (Офіційний вісник України, 2022 р., № 25, ст. 1253, ст. 1304, № 27, ст. 1485, № 29, ст. 1577) - із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 1 липня 2022 року № 754, зміни, що додаються.
Пунктом 2 постанови КМУ № 793 передбачено, що ця постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.
Крім того, Порядок виплати грошового забезпечення та компенсаційних виплат особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України затверджено наказом Міністерства юстиції України від 28 березня 2018 року № 925/5 (далі - Порядок № 925/5).
Згідно п. 8 Порядку № 925/5, при виплаті грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення, належного за повний місяць, на кількість календарних днів цього місяця.

Колегією суддів встановлено, що предметом спору у даній справі є перевірка правомірності бездіяльності Державної установи «Вознесенська виправна колонія (№72)» щодо здійснення нарахування та виплати грошового забезпечення позивачу без виплати у повному обсязі додаткової винагороди, розміром 30000,00 грн, передбаченої постановою КМУ № 168, за період проходження служби з 24 лютого 2022 року по 31 травня 2022 року.
В даному випадку, згідно довідки ДУ «Вознесенська виправна колонія (№72)», позивачу виплачена додаткова винагорода, згідно постанови КМУ від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії військового стану», а саме:
- в травні 2022 року, за період з 24 лютого 2022 року по 25 квітня 2022 року, в сумі 14842,80 грн;
- в серпні 2022 року, за період з 26 квітня 2022 року по 30 квітня 2022 року, в сумі 1166,76 грн;
- в серпні 2022 року, за період з 01 травня 2022 року по 31 травня 2022 року, в сумі 5806,08 грн.
В свою чергу, як зазначено вище, позивач вважає, що додаткова винагорода, передбачена постановою КМУ № 168, у відповідному періоді мала щомісячно виплачуватись у розмірі 30000,00 грн.
З іншого боку, суб`єкт владних повноважень зазначає, що ним належним чином розраховано спірні розміри додаткової винагороди позивача у спірному періоді, із врахуванням роз`яснень, викладених в листі Міністерства юстиції України від 20 травня 2022 року № 38144/16.3.2/32-22, положень наказу Міністерства юстиції України № 925/5 від 28 березня 2018 року та постанови КМУ № 168 (в редакції постанови КМУ № 793 від 07 липня 2022 року). 
Між тим, перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, у межах доводів та вимог апеляційної скарги суб`єкта владних повноважень, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
В даному випадку, апелянт не заперечує права позивача на отримання додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ № 168, у спірному періоді.
При цьому, апелянт вважає, що судом першої інстанції зроблено помилковий висновок про задоволення позовних вимог, так як додаткова винагорода, розміром 30000,00 грн, передбачена постановою КМУ № 168, підлягала виплаті позивачу у пропорційному до кількості відпрацьованих ним днів (годин), із врахуванням вищезазначених листів та нормативно-правових актів.
В свою чергу, колегія суддів зазначає, що у постанові Верховного Суду від 06 квітня 2023 року, у зразковій справі № 260/3564/22, залишеній без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2023 року, судом зроблено висновок, що зміст внесених постановою КМУ № 793 змін до постанови КМУ № 168, в частині визначення розміру додаткової винагороди «до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць» замість « 30000 гривень щомісячно» не свідчить про те, що такі зміни вплинули на розмір додаткової винагороди, адже за загальним правилом заробітна плата (грошове забезпечення) виплачується щомісячно за фактично відпрацьований час, тому визначена урядом «пропорційність» із прив`язкою до місячного періоду фактично передбачає виплату додаткової винагороди в розмірі 30000 гривень на місяць за умови відпрацювання норми робочого часу відповідного місяця.
Вказаний висновок Верховного Суду узгоджується з доводами та посиланнями апелянта на положення п. 8 Порядку № 925/5.
Проте, як вбачається з наданих до суду першої інстанції відомостей про нарахування позивачу винагороди за період служби з 24 лютого 2022 року по 31 травня 2022 року, позивач у період з 24 лютого 2022 року по 25 квітня 2022 року відпрацювала 360 годин, у період з 26 квітня 2022 року по 30 квітня 2022 року - 28 годин, у період з 01 травня 2022 року по 31 травня 2022 року - 144 годин.

При цьому, колегія суддів вважає помилковими доводи апелянта, що ґрунтуються на тлумаченні змісту листа Міністерства юстиції України від 20 травня 2022 року № 38144/16.3.2/32-22, про те, що позивач для отримання додаткової винагороди, розміром 30000,00 грн на місяць, мав працювати кожного дня на протязі місяця по 24 години на добу, так як такий лист не є нормативно-правовим актом та він звужує обсяг прав позивача, гарантованих положеннями постанови КМУ № 168.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що суб`єктом владних повноважень не доведено необхідності зменшення розміру належної позивачу додаткової винагороди до розміру, як за неповні місяці служби у спірному періоді.
Між тим, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції ухвалено законне та обґрунтоване рішення про задоволення позовних вимог
Керуючись ст.ст. 308, 311, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Державної установи «Вознесенська виправна колонія (№72)» залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2025 року - без змін.
Судові витрати, а саме сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на Державну установу «Вознесенська виправна колонія (№72)».
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених у п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Суддя-доповідач | | О.В. Яковлєв
Судді | | С.В. Дегтярьова   А.В. Крусян