ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.09.2026
Справа № 522/24952/25-Е
Провадження № 2/522/484/26
Приморський районний суд м. Одеси у складі головуючого – судді Ярема Х.С., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження (без виклику сторін) справу 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» 
до ОСОБА_1 
про стягнення заборгованості. 
ВСТАНОВИВ:
14.11.2025 ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 .. 
Позивач просить суд: 
стягнути 12 480 грн. заборгованості за кредитним договором № 100405493 від 06.11.2022.
05.02.2026 відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін.
Позивач пояснює, що 06.11.2022 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір за умовами якого відповідач отримав в кредит кошти, зобов`язався їх повернути, сплатити відсотки. 31.01.2023 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено Договір відступлення прав вимоги за умовами якого первісний кредитор відступив ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» належні права вимоги до позичальників, зокрема і до ОСОБА_1 . Заборгованість складає 12 480 грн. 
Судом встановлено такі обставини справи.
06.11.2022 між TOB «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 100405493 в електронній формі, за умовами якого позичальник отримав в кредит 3 000 грн. на картковий рахунок № НОМЕР_1 (п.2.1 Договору) строком на 105 днів (пільговий період 15 днів до 21.11.2022 та поточний період 90 днів до 19.02.2023) та зобов`язався повернути отримані кошти, сплатити відсотки 2% протягом пільгового періоду та 3,0 % в день протягом поточного періоду. Договором передбачена комісія 570 грн. за видачу кредиту (п. 1.5.1 Договору).
Орієнтовна вартість кредиту 27 355 грн. (п.1.5 Договору).
Пунктом 2.3 Договору передбачена неодноразова пролонгація строку кредитування. 
До договору додається паспорт споживчого кредиту.
На підтвердження перерахування коштів позивач надає Платіжне доручення №53812709 від 06.11.2022. 
31.01.2023 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено Договір відступлення прав вимоги № 90-МЛ/Т, за умовами якого ТОВ «Мілоан» відступило за 221 825,02 грн. (п.7.1 Договору) ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» належні первісному кредитору права вимоги до позичальників, зокрема і до ОСОБА_1 (реєстр. № 37 реєстру боржників) за кредитним договором № 100405493 від 06.11.2022 на суму 10 770 грн. (3 000 грн. – основний борг; 7 200 грн. – борг по відсоткам; 570 грн. – комісія).
Придбання прав вимоги на суму 221 825,02 грн. підтверджується платіжною інструкцією № 69985 від 31.01.2023.
За розрахунком кредитора заборгованість станом на 22.10.2025 становить 12 480 грн. (3 000 грн. - тіло кредиту; 8 910 грн. – проценти; 570 грн. - комісія). 
Висновки суду.
Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частиною першою статті 598 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Пунктами 1 та 2 частини першої статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, зміна умов зобов`язання.
Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Згідно із ч.1, 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позичку частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Позивач на підтвердження видачі кредитних коштів відповідачу надає платіжне доручення №53812709 від 06.11.2022, згідно з яким платником є ТОВ «Мілоан», отримувачем ОСОБА_1 , сума 3 000 грн. Призначення платежу: згідно договору 100405493. 
Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
У постанові по справі №161/16891/15-ц від 30.01.2018 Верховний Суд зазначив, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».
Станом на 06.11.2022 – дату вказану у письмовому доказі під назвою «Платіжне доручення», була чинною Інструкція про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті затверджена постановою НБУ від 21.01.2004 № 22 (далі - Інструкція).
Згідно з цією Інструкцією, платіжне доручення – це розрахунковий документ, що містить письмове доручення платника обслуговуючому банку про списання зі свого рахунку зазначеної суми коштів та її перерахування на рахунок отримувача.
Згідно з п. 2.1. Інструкції, розрахункові документи складаються на бланках, форми яких наведені в додатках до цієї Інструкції. Реквізити розрахункових документів, їх реєстрів та відомості заповнюються згідно з вимогами, зазначеними в указівках щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, їх реєстрів та відомості (додаток 9) та відповідних главах цієї Інструкції.
Згідно з п. 3.1. Платіжне доручення оформляється платником за формою, наведеною в додатку 3 до цієї Інструкції, згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладені в додатку 9 до цієї Інструкції, та подається до банку, що обслуговує його, у кількості примірників, потрібних для всіх учасників безготівкових розрахунків.
За вказаною формою (додаток 3) платіжному дорученні, крім іншого має бути зазначено:
- номер рахунку платника/отримувача/стягувача за стандартом IBAN – номер банківського рахунку, вимоги до формування якого затверджені постановою Правління Національного банку України від 28 грудня 2018 року № 162 "Про запровадження міжнародного номера банківського рахунку (IBAN) в Україні" (зі змінами);
- сума платежу прописом;
- відмітка банку «Проведено банком», яка засвідчується підписом працівника банку та печаткою з проставленням дати проведення операції;
Вказаних реквізитів наданий документ не містить. Зокрема, цей доказ не містить інформації про банк отримувача, код банку, номер рахунку, відмітки про сплату за даним платіжним дорученням. Інших доказів перерахування коштів відповідачу не надано, хоча належним і достатнім доказом у такому випадку може бути лише первинний бухгалтерський документ оформлений у відповідності до вимог Закону, зокрема банківська виписка.
Крім того, доручення платників про списання коштів зі своїх рахунків банки приймають до виконання виключно в межах залишку коштів на цих рахунках або якщо договором між банком та платником передбачено їх приймання та виконання в разі відсутності/недостатності коштів на цих рахунках (п.1.9. Інструкції). У разі невідповідності розрахункового документа (платіжного доручення) встановленій формі, бак не приймає такий документ (п.2.5 Інструкції). 
Отже, платіжне доручення є фактично розпорядженням ТОВ «Мілоан» на користь надавача платіжних послуг для здійснення переказу коштів. 
Саме по собі складання або подання платіжного доручення не є підтвердженням, що гроші зараховані на рахунок отримувача.
Платіжне доручення є виконаним, коли кошти зараховані на рахунок, що може бути підтверджено відмітка банку «Проведено банком», яка засвідчується підписом працівника банку та печаткою з проставленням дати проведення операції або банківською випискою на рахунку або повідомленням банку про зарахування коштів.
Відтак позивачем не доведено обставин перерахування коштів позичальнику кредитодавцем на підставі договору.
Тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Керуючись ст.ст. 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, 

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення. 
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя       Ярема Х.С.