Справа № 127/29305/26 
Провадження № 2-а/127/305/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
"07" вересня 2026 р. | м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області, в складі:
головуючого судді Михайленка А.В.,
при секретарі Чабанюк Д.О.,
позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до УПП у Вінницькій області про скасування постанови серії ЕНА 7694461 від 10.08.2026 про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до УПП у Вінницькій областіпро скасування постанови серії ЕНА 7694461 від 10.08.2026.
На думку позивача, притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, є незаконним, а вказана постанова підлягає скасуванню, оскільки вказаного правопорушення він не вчиняв. Позивач свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП не визнає та просить скасувати постанову. 
Ухвалою суду від 25.08.2026 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, визначено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.
31.08.2026 на адресу суду надійшов відзив з додатками та відеозаписом, поданий представником відповідача Химичем Д.В.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні просив позов задовольнити та скасувати оспорювану постанову.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином.
Заслухавши думку позивача, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, відзив на позовну заяву, суд прийшов наступного висновку.
З матеріалів справи встановлено, що 10.08.2026 року на А/Д М-21 "Виступовичі - Житомир- Мог. Подільський 301 км, поліцейським роти № 2 БУПП у Вінницькій області ДПП лейтенантом поліції Матвійчуком А.М. було зупинено автомобіль VOLKSWAGEN GOLF PLUS д.н.з. НОМЕР_1 , водій якого ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1 «вузька суцільна лінія», яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків руху, чим порушив п. 8.5.1 ПДР України.
Відповідно до вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
Відповідно до п.2 розділу 4 інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України 07.11.2015р. №1395, зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати ст.283 КУпАП.
Обов`язок доказування правомірності складання постанови про адміністративне правопорушення, наявності в діях особи складу правопорушення покладено законом на відповідача. Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.
Також, ч. 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Правилами Дорожнього Руху ( ПДР ) України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюється єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, ПДР та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.
Відповідно до змісту ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України ( далі КАС ) визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 пояснив, що дійсно перетнув суцільну лінію, оскільки поспішав.
Судом оглянуто відеозапис, який міститься на CD-диску та наданий відповідачем разом з матеріалами відзиву. З вказаного відеозапису встановлено, що позивача ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції за порушення вимог ПДР України, останньому було роз`яснено причини зупинки, його права, надано право на користування правовою допомогою та в подальшому винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності. Будь-яких заперечень або клопотань ОСОБА_1 не заявлялось, працівникам поліції він також пояснив, що дійсно порушив ПДР України оскільки поспішав.
Суд звертає увагу, що згідно з сталою практикою ЄСПЛ ( рішення по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року) Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.
В судовому засіданні встановлено, що 10.08.2026 на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення вчинене ОСОБА_1 , передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, дії працівників поліції відповідали вимогам Правил дорожнього руху України, Кодексу адміністративного України та Кодексу України про адміністративні правопорушення, а адміністративне стягнення було накладено правомірно.
Судом встановлено, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам чинного законодавства, при цьому розмір штрафу відповідає санкції ч. 1 ст. 122 КУпАП.
Із врахуванням встановлених обставин та наведених вище положень чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА 7694461 від 10.08.2026, якою на позивача накладено штраф у розмірі 340 грн. за вчинення адміністративного правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП є законною та не підлягає скасуванню.
Керуючись ст.ст.126, 245, 251, 252, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст.9, 12, 73-77, 90, 229, 242, 244-246, 262, 286 КАС України, суд, - 

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до УПП у Вінницькій області про скасування постанови серії ЕНА 7694461 від 10.08.2026 про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі – відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя