Справа № 572/4802/24 
Провадження № 2/188/532/2026 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2026 року с-ще Петропавлівка
Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючої судді Курочкіної О.М.
секретар судового засідання Сахно А.А.
справа №572/4802/24
заявник: ОСОБА_1 
Представник заявника: ОСОБА_2 
відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_1 
представник відповідача : ОСОБА_3 
про встановлення факту перебування на утриманні
з участю:
заявниця ОСОБА_4 
представник заявниці ОСОБА_2 
в режимі відеоконференції
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , є рідною сестрою ОСОБА_5 , який мужньо загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 , виконуючи військовий обов`язок в бою за Україну, її свободу і незалежність, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 08.07.2024, копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання від 08.07.2024, копією сповіщенням сім`ї № 146 ІНФОРМАЦІЯ_3 від 01.07.2024, копією витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 637-ОС від 09.07.2024 про що свідчать наступні надані докази.
Родинні відносини між ними підтверджуються копіями Свідоцтва про
народження ОСОБА_5 серії НОМЕР_2 від 26.05.1972, а також повторно
виданого Свідоцтва про народження ОСОБА_6 серії НОМЕР_3 від
17.06.2015.
Відповідно до копії повторно виданого свідоцтва про шлюб серії 
НОМЕР_4 від 17.06.2015 ОСОБА_6 внаслідок реєстрації шлюбу змінила своє прізвище на « ОСОБА_7 ».
Позивач постійно проживала зі своїм братом, разом вони вели спільно 
домашнє господарство, робили спільні закупівлі, ремонти житлового будинку та сплату комунальних платежів за кошти, які ОСОБА_5 надсилав своїй сестрі.
Крім них у вказаному будинку ніхто не проживав, що підтверджується
копією довідки № 13/05-231 Костянтинівського старостинського округу № 5 від 10.10.2024.
Для заявниці основним і постійним джерелом засобів для її існування були доходи її брата, а тому весь цей час і до його смерті вона перебувала на його утриманні, оскільки з 2015 року є пенсіонеркою та отримує мізерну пенсію, якої не вистачало навіть на закупівлю продуктів харчування та ліків. Тому, брат постійно забезпечував Позивачку, усім необхідним, оскільки мав значно вищий дохід, в тому числі після його мобілізації.
ОСОБА_4 фактично проживала однією сім`єю із своїм братом та після
його загибелі здійснила поховання за власний кошт відповідно до довідки №13/05-156 Костянтинівського старостинського округу №5 від 09.07.2024.
Враховуючи вищезазначене ОСОБА_4 , практично була на повному утриманні свого загиблого брата ОСОБА_5 .
На позовну заяву до суду надійшов відзив від військової частини НОМЕР_5 , в якому відповідач заперечив проти задоволення позову.
В обґрунтування зазначено, ОСОБА_8 призваний на військову службу по мобілізації на особливий період.
Згідно наказу начальника загону від 09.07.2024 №637-ОС «Про особовий, склад» ОСОБА_5 виключений зі списків особового складу та всіх видів забезпечення у зв`язку зі смертю, з 28.06.2024.
Позивач вважає, що час спільного проживання зі своїм братом ОСОБА_8 перебувала на його утриманні.
Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач зазначає, що встановлення факту утримання необхідно їй для вирішення питання щодо призначення одноразової грошової допомоги, передбаченою Постановою 168.
Також, у позовній заяві зазначено, що встановлення факту перебування на утриманні пов`язане з вирішенням спору про право в подальшому.
Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права,- спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, під час розгляду справ у порядку окремого провадження виключається існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.
Разом із тим, Постановою № 168 визначено, що сім`ям загиблих осіб (загинули/померли) внаслідок отриманого після введення воєнного стану поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини) виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000,00 грн, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
У разі відмови однієї або кількох осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, від її отримання або якщо зазначені особи протягом трьох років з дня виникнення у них такого права його не реалізували, їх частки розподіляються між іншими особами, які мають право на одноразову грошову допомогу. Особам, які мають право на одноразову грошову допомогу, виплата їх частки здійснюється незалежно від реалізації такого права іншими особами.
Згідно з пунктами 1, 2 статті 16 Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Одноразова грошова допомога призначається і виплачується, зокрема, у разі: загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби; смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби; 3) загибелі (смерті) військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві; тощо.
Відповідно до статті 16-1 вказаного Закону (в ред. станом на дату загибелі військовослужбовця, ІНФОРМАЦІЯ_2 ) у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, зазначені у пункті 4 цієї статті.
За наявності особистого розпорядження право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, на користь яких складено таке особисте розпорядження, у розмірі частки, визначеної в такому розпорядженні у відсотках.
Незалежно від змісту особистого розпорядження право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки загиблої (померлої) особи у розмірі 50 відсотків частки, яка належала б кожному з них у разі призначення і виплати одноразової грошової допомоги за відсутності особистого розпорядження.
У разі відсутності особистого розпорядження або за наявності неохопленої особистим розпорядженням частки розміру одноразової грошової допомоги право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги (її частки) мають особи, визначені у пункті 4 цієї статті, у рівних частках.
До членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать:
діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав, вдова (вдівець); батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті); внуки загиблої (померлої) особи, якщо на момент її загибелі (смерті) їх батьки загинули (померли);
жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили,- утриманці загиблої (померлої) особи, визначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Відповідно до частини першої статті 16-3 вказаного Закону Одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, за відсутності особистого розпорядження призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою або заявою їх законних представників.
У разі відмови однієї з осіб, зазначених у пункті 4 статті 16-1 цього Закону, від призначення та отримання одноразової грошової допомоги, а також якщо одна із таких осіб у строк, встановлений пунктом 9 цієї статті, не реалізувала своє право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на призначення та отримання такої допомоги, у рівних частках.
Особам, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її виплата здійснюється незалежно від реалізації права на призначення та отримання такої допомоги будь-якою з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону.
Одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, за наявності особистого розпорядження виплачується особі (особам), на користь якої (яких) складено особисте розпорядження, у розмірі частки, визначеної в такому розпорядженні. У таких випадках розмір часток обраховується із суми, що залишилася після виплат, визначених абзацом другим пункту 2 статті 16-1 цього Закону.
У разі відмови однієї з осіб, зазначених в особистому розпорядженні, від призначення та отримання одноразової грошової допомоги, а також якщо одна з таких осіб у строк, встановлений пунктом 9 цієї статті, не реалізувала своє право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, у рівних частках.
Відмова від призначення та отримання одноразової грошової допомоги від імені малолітніх, неповнолітніх дітей загиблої (померлої) особи, а також недієздатних осіб та осіб, цивільна дієздатність яких обмежена, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, не допускається.
Особи, які мають право на одноразову грошову допомогу, можуть відмовитися від її призначення та отримання шляхом подання заяви, справжність підпису на якій засвідчується нотаріально.
Ураховуючи наведене, справах спір може виникнути лише між суб`єктами отримання одноразової грошової допомоги, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів.
Відповідно, між позивачем та військовою частиною НОМЕР_5 такого спору бути не може, оскільки відповідач не є суб`єктом отримання такої допомоги, просить у задоволенні позовних вимог відмовити.
Представником позивача надано відповідь на відзив, з яким вона категорично не погодилась.
Щодо тверджень Відповідача про відсутність спору між ним та Позивачем, з посиланням на практику Верховного суду у постанові Верховного суду від 19 лютого 2025 року у справі № 298/1350/22, вважає , що згадану Відповідачем постанову Верховного суду не можна застосовувати до справи, яка розглядається, оскільки в даному випадку Позивач, ОСОБА_4 , бажаючи вчинити досудове врегулювання спору 09.07.2024 зверталася до Відповідача із заявою з проханням виплатити їй кошти після загибелі брата, ОСОБА_5 . проте, отримала відмову з посиланням на те, що виплата таких коштів здійснюється дружині (чоловіку), а в разі її (його) загибелі відсутності – повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (інвалідів з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей (копія відмови 
ІНФОРМАЦІЯ_1 № 12/К-1693/1850 від 28.09.2024.
Позивач, ОСОБА_4 , не може реалізувати своє право на отримання виплат після загибелі брата, ОСОБА_5 , а отже встановлення факту перебування на його утримані пов`язане звирішенням спору про право в подальшому. Враховуючи усе зазначене, сторона позивача вважає, що дана справа підлягає розгляду у позовному провадженні.
Натомість, варто звергнути увагу, що у справі № 298/1350/22, яку наводить Відповідач, заявниця не зверталась до Міністерства оборони України, отже логічно, що спору між ними і не могло виникнути.
Позивачем подано позовну заяву саме в позовному провадженні, адже до її подачі вже існував спір про право, тому факт перебування Позивача на
утриманні загиблого брата має розглядатися в позовному провадженню, що найшло своє підтвердження в ухвалі про відкриття провадження,
оскільки справа була відкрита саме в позовному провадженні.
В судовому засіданні сторона позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі.
Позивачка пояснила, що брат підтримував її матеріально і морально, у нього дійсно є дочка, але вони багато років не спілкувались, де вона , брату було невідомо, дружини немає, як їй відомо, мати спільної дитини, багато років проживає у Росії. Із загиблим братом останні роки вони проживали разом, вона фактично перебувала на його утриманні, їх батьки померли.
Представник відповідача заперечуючи проти задоволення позову підтвердила, що позивачка зверталась із заявою до відповідача за компенсаційними виплатами на поховання, яке вона здійснила. 
Представник відповідача в судовому засіданні 24.06.2025 року заявляла усне клопотання про залучення 3 особи , усне клопотання про необхідність запиту щодо перетину кордону донькою померлого військовослужбовця, хоча данні доньки у сторони відповідача відсутні і відповідний запит вже було здійснено стороною позивача.
17.10.2025 року клопотання в електроннму суді подано письмово.
В судове засідання 23.10.2025 ОСОБА_3 не з`явилася, про час місце та дату розгляду справи була належним чином повідомлена, до суду не надійшло заяв про продовження розгляду справи та розгляд поданого клопотання у відсутність представника позивача та про відкладення розгляду справи.
Враховуючи зазначене та положення ст.189 ЦПК, суд вважає заявлені і не підтримані стороною відповідача клопотання у її відсутність розгляду не пілягають.
Вислухавши сторону позивача, свідка, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, позовні вимоги пілягають задоволенню.
Свідок ОСОБА_9 підтвердила факт спільного проживання позивачки з її померлим братом, підтвердила, що вони спільно вели господарство, робили ремонт.
Обставини справи підтверджуються вивченими в судовому засіданні письмовими доказами.
Свідоцтвом НОМЕР_1 підтверджується факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Сповіщення №146 від 01.07.2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 було направлено саме позивачці, ОСОБА_4 на адресу АДРЕСА_1 .
Відповідно до витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 №637-ОС від 09.07.2024 року солдат ОСОБА_10 (П-084135), інспектор прикордонної служби З категорії - номера обслуги першої групи мінометів-вогневого відділення першого відділу прикордонної служби (тип С) третьої прикордонної комендатури швидкого реагування, призваного на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, з 28 червня 2024 року.
21 липня 2023 року призваний ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Загинув ІНФОРМАЦІЯ_7 загинув в результаті нанесення вогневого ураження противнику внаслідок чого відбувся розрив міни в каналі ствола в районі н.п. Григорівка Донецької області. Причина смерті: « ОСОБА_11 травма з чисельними осколковими, сліпими проникаючими пораненнями тулубу та кінцівок. Ушкодження внаслідок військових дій від вибухів та осколків».
Похований ІНФОРМАЦІЯ_8 на ділянці кладовища с. Іванівка Сарненського району Рівненської області.
Вислуга років станом на 27 червня 2024 року становить:
календарна: 02 роки 09 місяців 02 дні;
пільгова: 00 років 00 місяців 00 днів;
всього: 02 роки 09 місяців 02 дні.
Копією свідоцтва про народження ОСОБА_5 та позивачки, ОСОБА_6 , підтверджується родинні стосунки як брата та сестри загиблого військового та позивачки.
Свідоцтвом про шлюб позивачки підтверджується зміна її дошлюбного прізвища.
Платіжними інструкціями підтверджується факт перерахунку грошових коштів загиблого позивачці.
Видатковими накладними за 2024 рік та фіскальними чеками підтверджуються витрати загиблого під час проходження військової служби на побутові проблеми.
Свідоцтвом про народження ОСОБА_12 підтверджується, що вона народилась ІНФОРМАЦІЯ_9 в РФ і батьком записаний загиблий ОСОБА_5 .
Свідоцтвом про шлюб НОМЕР_6 підтверджується, що ОСОБА_12 , мати спільної із загиблим дочки взяла шлюб в Ростовській області ІНФОРМАЦІЯ_10 .
Факт смерті ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які є батьками позивачки та загиблого військового, підтверджується свідоцтвами про смерть.
Довідкою виконкому Сарненської міської ради Рівненської області №13/05-156 від 09.07.2024 року підтверджується, що позивачка проживала спільно з братом у своєму будинку з 19.08.2009 року.
Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі, свідоцтвом про право на спадщину за законом, зареєстрованим в реєстрі за №249 підтверджується, що саме позивачка, єдина, прийняла спадщину після смерті загиблого брата, ОСОБА_5 .
Свідоцтвом про шлюб та свідоцтвом про смерть НОМЕР_7 підтверджується факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_11 чоловіка позивачки 
Копією паспорта та довідкою підтверджується місце проживання та склад сім`ї позивачки за адресою АДРЕСА_1 спільно з загиблим братом ОСОБА_5 .
Довідкою виконкому Сарненської міської ради Рівненської області №13/05-156 від 09.07.2024 року підтверджується, що позивачка здійснила поховання брата, ОСОБА_5 за власний рахунок. 
Довідкою виконкому Сарненської міської ради Рівненської області №13/05-190від 26.08.2024 року підтверджується, що позивачка дійсно перебувала на утриманні брата ОСОБА_5 , який загинув при виконанні бойового завдання.
Листом в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_12 підтверджується, що позивачці відмовлено у виплаті грошового утримання.
Судом також встановлено, що у позивачки є дорослий син, який проживає з родиною за іншою адресою, має двох доньок, з яких, ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_13 є інвалідом.
Відповідно до Довідки наданої адміністрацією ЦНАП №2926 від 11.07.2015 року про реєстрацію у житловому приміщенні за адресою АДРЕСА_2 були зареєстровані ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_14 , ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_13 , ОСОБА_17 ІНФОРМАЦІЯ_15 .
Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб щодо сина позивачки за 1 квартал 2024 року по 1 квартал 2025 року, з 1-3 квартали 2025 року, він отримував в середньому 22000грн. на місяць та має на утриманні дочку ОСОБА_15 .
Позивачем також надано виписки із медичної карти ОСОБА_15 , чеки про її захворювання з позначкою, що ця дитина з особливими потребами, з 2017 року перебуває на інвалідності і відповідно до фіскальних чеків забезпечується дороговартісним постійним лікуванням, перенесла дорогвартісну операцію за кордоном на суму близько 100000 PLN (злотих).
Таким чином позивачка , порушуючи питання перед судом щодо встановлення факту, що має юридичне значення, зазначає, що факт перебування на утриманні брата на дату загибелі необхідний для отримання соціальних виплат.
Суд не бере до уваги письмові пояснення ОСОБА_18 , так як сторона позивача відмовилась від допиту цього свідка в судовому засіданні.
Заявник покликається на Постанову Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року «Про питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» та зазначає, що має право отримати вказану допомогу, однак в супереч тому, що їхні сімейні відносини не є першого ступеня спорідненості, інших родичів немає а тому вона змушена звернутись в судовому порядку для встановлення факту перебування на утриманні.
Відповідно до ст.29 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсії в разі втрати годувальника сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються, якщо годувальник помер у період проходження служби або не пізніше 3 місяців після звільнення зі служби чи пізніше цього строку, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних у період проходження служби, а сім`ям пенсіонерів з числа цих військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом - якщо годувальник помер у період одержання пенсії або не пізніше 5 років після припинення її виплати.
Відповідно до ч.1 ст.36 ЗУ «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування», пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.
Згідно ч.3 ст.36 ЗУ «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування», до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони:
1) були на повному утриманні померлого годувальника;
2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.
Для цілей визначення того, чи є особа утриманцем у розумінні чинного законодавства, необхідно встановити, чи має така особа право на призначення пенсії в разі втрати годувальника за приписами Закону № 2262-ХІІ. Тому застосовним у питанні підтвердження факту перебування особи на утриманні для цілей отримання одноразової грошової допомоги є Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1 (далі - Порядок № 3-1).
Відповідно до пункту 13 розділу ІІ Порядку № 3-1 за документи про перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї приймаються, зокрема, рішення суду про встановлення факту перебування непрацездатного члена сім`ї на утриманні померлого годувальника.
За потреби в особових справах військовослужбовців зберігаються документи, які підтверджують відомості про утриманців, внесених до послужного списку (пункт 13 розділу ІІІ, додаток 7 до Інструкції з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 15 вересня 2022 року № 280).
На підтвердження (спростування) перебування фізичної особи на утриманні померлого закон вимагає надання відповідних доказів (наприклад, довідки про склад сім`ї, спільне проживання або утримання, медичні документи, виписки з банківських рахунків, довідки про доходи, чеки, квитанції, договори про оплату комунальних, навчальних, медичних послуг, показання свідків, фото/відеоматеріали, листування (особистого або ділового характеру), які зумовлють дослідження судом обставин приватного життя утриманця та особи, яка надавала утримання і які надані позивачем.
Згідно ст.161 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», що у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).
Відповідно до статті 41 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
Відповідно до вимог статті 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).
Члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування (частина перша статті 31 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб").
Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (абзац шостий пункту 5 затвердженого Порядку № 975).
Конституційний Суд України в рішенні від 03 червня 1999 року у справі № 1-8/99 (№ 5-рп/99) роз`яснив, під членом сім`ї військовослужбовця треба розуміти особу, пов`язану кровними (родинними) зв`язками або шлюбними відносинами; постійним проживанням з військовослужбовцем, веденням з ним спільного господарства. До кола членів сім`ї військовослужбовця належать його (її) дружина (чоловік), їх діти і батьки. Діти є членами сім`ї незалежно від того, чи є це діти будь-кого з подружжя, спільні або усиновлені, народжені у шлюбі або позашлюбні.
Членом сім`ї, що перебуває на утриманні військовослужбовця є особа, що перебуває на повному утриманні військовослужбовця або одержує від нього допомогу, яка є для неї постійним і основним джерелом засобів до існування. Це особи, що не мають власних доходів, або особи, пенсія, стипендія чи інший сукупний середньомісячний доход яких не перевищує офіційно встановленої межі малозабезпеченості (до законодавчого визначення прожиткового мінімуму).
При цьому, обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат; спільний бюджет: спільне харчування; купівля майна для спільного користування; участі у витратах на утримання житла, його ремонт; надання взаємної допомоги; наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням; інші обставини, які засвідчують реальність сімейних відносин.
Звертаючись до суду із даною заявою ОСОБА_4 порушує питання перед судом щодо встановлення факту, що має юридичне значення, маючи на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для отримання грошової допомоги внаслідок загибелі брата військовослужбовця, посилаючись, що допомога, яка надавалась, була для позивача постійним і основним джерелом засобів до існування.
Отже в даній ситуації підлягає доведенню факт встановлення, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.
Суд зазначає, що повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо, крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування.
Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалась систематично, протягом певного періоду часу, і що померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги слід з`ясувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення цього питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.
Утримання також може полягати у систематичній грошовій допомозі у вигляді грошових переказів, продуктових чи речових посилок тощо. Ні отримання непрацездатною особою пенсії, ні її окреме проживання від спадкодавця не можуть бути перешкодою для визнання факту перебування на утриманні.
В постановах Верховного Суду від 22 жовтня 2020 року у справі № 210/343/19, від 22 травня 2019 року у справі № 520/6518/17, від 27 червня 2018 року у справі № 210/2422/16-ц, від 13 січня 2021 року у справі №592/17552/18 зроблено висновок що для встановлення факту перебування особи на утриманні померлого судам необхідно дослідили зазначені обставини в сукупності та враховувати, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.
Досліджені в судовому засіданні докази у своїй сукупності підтверджують факт перебування ОСОБА_4 на утриманні ОСОБА_5 , оскільки фактично проживали разом, надала докази, що допомога брата була для неї постійним і основним джерелом засобів до існування суду. Встановлення факту перебування ОСОБА_4 на утриманні свого брата, ОСОБА_5 , який є загиблим військовослужбовцем, безпосередньо породжує юридичні наслідки для позивачки, пов`язані з її статусом як особи, яка перебувала на утриманні військовослужбовця.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 84, 293, 294, 315-319 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_4 до ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити в повному обсязі.
Встановити факт перебування ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_16 , рнокпп НОМЕР_8 на утриманні брата, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
У відповідності до п.п. 15.5 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, тобто до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду. 
Суддя | О. М. Курочкіна