Справа № 539/3718/26
Провадження № 3/539/624/2026
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 серпня 2026 року       місто Лубни
Суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області Пилипчук М. М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Лубенського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зареєстроване місце проживання та фактичне місце проживання у квартирі АДРЕСА_1 ; паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 24 лютого 1997 року Лубенським МРВ УМВС України в Полтавській області; РНОКПП - НОМЕР_2 ) за частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), -
ВСТАНОВИВ:
У липні 2026 року до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області надійшла справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП.
У протоколі про адміністративне правопорушення від 29 липня 2026 року серії ВАД № 996091 зазначено, що 25 червня 2026 року близько 09.00 год за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 умисно вчинила домашнє насильство фізичного характеру відносно своєї невістки ОСОБА_2 , а саме: нанесла декілька ударів в область тулуба та обличчя останньої, чим завдала шкоди її фізичному здоров`ю.
Як убачається з протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію від 01 липня 2026 року, ОСОБА_2 звернулася до Лубенського районного відділу поліції із заявою, в якій повідомила, що 25 червня 2026 року близько 09.00 год за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 завдала їй ударів, у тому числі в ділянку голови, у зв`язку з чим вона звернулася по медичну допомогу. Заявниця просила притягнути ОСОБА_1 до відповідальності.
З письмових пояснень потерпілої ОСОБА_2 від 01 липня 2026 року вбачається, що 25 червня 2026 року близько 09.00 год вона перебувала за вищевказаною адресою, де між нею та ОСОБА_1 виник конфлікт, під час якого ОСОБА_1 хапала її за волосся та завдала їй ударів. Від проходження судово-медичної експертизи потерпіла відмовилася та просила притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства.
З письмових пояснень ОСОБА_1 від 29 липня 2026 року вбачається, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_2 , разом із сином ОСОБА_3 25 червня 2026 року між нею та невісткою ОСОБА_2 виник конфлікт. Факт виникнення конфлікту та завдання ударів своїй невістці ОСОБА_1 підтвердила.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 29 липня 2026 року серії ВАД № 996091 ОСОБА_1 була повідомлена про розгляд адміністративної справи в Лубенському міськрайонному суді Полтавської області. В графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності по суті порушення» зазначено, що ОСОБА_1 з протоколом згодна.
У письмових поясненнях, наданих правоохоронним органам 29 липня 2026 року, ОСОБА_1 факт виникнення конфлікту та нанесення нею тілесних ушкоджень своїй невістці підтвердила. 
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, звернулась до суду з письмовою заявою, у якій просила розглянути справу без її участі, свою вину визнала в повному обсязі.
Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (стаття 245 КУпАП).
Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1 - 279-8 цього Кодексу.
Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» вирізняє такий вид домашнього насильства, як фізичне насильство.
Згідно з пунктом 17 частини першої статті 1 Закону статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.
За змістом частини першої статті 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, тягне за собою накладення штрафу від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.
З аналізу наведених норм права вбачається, що склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП, є матеріальним, тобто об`єктивна сторона такого адміністративного правопорушення передбачає настання наслідків як його обов`язкової ознаки (у даному випадку фізичної шкоди).
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП, доведена наявними у матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 29 липня 2026 року серії ВАД № 996091, протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 01 липня 2026 року, поданими до правоохоронних органів поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , довідкою Комунального підприємства «Лубенська центральна районна лікарня» від 25 червня 2026 року № 2542, висновком огляду лікаря невролога, поданою на адресу суду заявою ОСОБА_1 .
Належних та допустимих доказів, які б спростовували зазначені факти та обставини про вчинене адміністративне правопорушення, при розгляді справи не встановлено.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що дії ОСОБА_1 містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП.
Статтею 23 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
При накладенні адміністративного стягнення суд враховує санкцію частини першої статті 173-2 КУпАП, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення (щире розкаяння винного), відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, думку потерпілої щодо вирішення питання про застосовування вказаного стягнення.
Суд дійшов висновку, що до порушника слід застосувати стягнення у виді штрафу, передбаченого санкцією зазначеної статті, за якою він притягується до відповідальності, і це буде необхідним та достатнім для досягнення мети адміністративного стягнення. Суд вважає, що саме такий вид стягнення, як штраф у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, буде відповідати завданню КУпАП щодо охорони прав і свобод громадян, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання норм права, сумлінного виконання своїх обов`язків та відповідальності перед суспільством.
До суду не подано доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, тому з неї необхідно стягнути судовий збір.
Відповідно до статті 40-1 КУпАП, статті 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 665,60 грн.
На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 23, 40-1, 173-2, 245, 251, 252, 256, 280, 283, 285 КУпАП, Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», Законом України «Про судовий збір», -
ПОСТАНОВИВ:
Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП, і накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Роз`яснити, що відповідно до частини першої статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, надіслати постанову про накладення штрафу для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.
Відповідно до статті 308 КУпАП у разі несплати штрафу у строк, встановлений частиною першою статті 307 КУпАП, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, стягується подвійний розмір штрафу.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області в порядку, визначеному статтею 294 КУпАП.
Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання законної сили.

Суддя         М. М. Пилипчук