Дата документу 21.07.2026
Справа № 501/2849/25
2/501/613/26 

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2026 року Чорноморський міський суд Одеської області у складі:
головуючого - судді Пушкарського Д.В.,
за участю:
секретаря судового засідання - Карпової Ю.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Чорноморського міського суду Одеської області цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (далі по тексту ТОВ «Споживчий центр») звернулось до Чорноморського міського суду Одеської області з позовом до ОСОБА_1 в якому просить стягнути з відповідач на користь позивача заборгованість за кредитним договором №27.06.2024-100001776 від 27.06.2024 у розмірі 46500,00 грн. та судові витрати.
Свої вимоги позивач мотивує тим, що 27 червня 2024 року ТОВ «Споживчий центр» та відповідач уклали кредитний договір (оферти) №27.06.2024-100001776 на суму 15000,00 грн. у формі електронного документа з використанням електронного підпису одноразового ідентифікатору. Позивач стверджує, що кредитний договір підписано Відповідачем шляхом введення одноразового ідентифікатора Е711. У кредитному договорі сторонами погоджено всі істотні умови щодо суми і строку кредиту, сплати відсотків за користування кредитним коштами, розміру і типу процентної ставки.
Позичальник ОСОБА_1 під час укладення кредитного дговору №27.06.2024-100001776 пройшла ідентифікацію шляхом використання Системи BankID Національного банку.
На виконання умов Договору, 27 червня 2024 року кредитор ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням через компанію ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» на платіжну картку № НОМЕР_1 , що, в свою чергу, свідчить доказом того, що відповідач прийняв пропозицію кредитодавця. Кредитор виконав свої зобов`язання щодо надання грошових коштів у повному обсязі, що підтверджується повідомленням від ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ».
ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконало в повному обсязі. В свою чергу ОСОБА_1 свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на дату подачі позову, утворилась заборгованість у розмірі 46500,00 грн., що складається ззаборгованості по тілу кредиту в розмірі 15000,00 грн., по процентам врозмірі 21000,00 грн., комісії - 3000,00 грн., неустойки - 7500,00 грн., чимпорушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». Дана сума підтверджується довідкою про стан заборгованості за кредитним договором №27.06.2024-100001776 від 27.06.2024, за період 27 червня 2024 року - 13 листопада 2024 року.
Напідставі викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за укладеним Договором №27.06.2024-100001776 від 27 червня 2024 року у розмірі 46500,00 грн., сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн.
Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву з якої вбачається, що просить розгляд справи проводити за відсутності представника позивача. Позовну заяву, просив задовольнити в повному обсязі, не заперечував щодо винесення заочного рішення.
Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти пред`явленого позову, в обгрунтування позовних вимог зазначила, що на сайті ТОВ «Споживчий центр» не реєструвалась, ідентифікацію/верифікацію не проходила, особисті дані нікому не передавала, Пропозицію про укладення кредитного договору (оферта) (кредитної лінії), заявку кредитного договору № 27.06.2024-100001776 (Кредитної лінії), Відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору № 27.06.2024-100001776 (кредитної лінії) від 27.06.2024, Додаток до кредитного договору № 27.06.2024 (кредитної ліні) від 27.06.2024, Паспорт споживчого кредиту не отримувала та не підписувала, а відтак і не була заявником на отримання споживчого кредиту, вважає кредитний договір з ТОВ «Споживчий центр» не укладеним.
Відповідач приблизно 15 років тому придбала стартовий пакет українського мобільного оператора lifecell з номером телефону НОМЕР_2 та є їх постійним клієнтом не змінюючи номера телефону.
Приблизно у грудні місяці 2023 року у відповідача відбулось викрадення (злом) телефонного номера українського мобільного оператора lifecell НОМЕР_2.
Відтак відбувся несанкціонований доступ до онлайн-банкінгу, акаунту, мобільних додатках та ін., тобто до особистих даних відповідача. У подальшому відповідач звернулась до мобільного оператора lifecell та відновила свій телефонний номер та додатково прив`язавши його до документа, що посвідчує особу.
Номер телефону НОМЕР_2 зазначено як фінансовий номер у всіх банківських рахунках відповідача. Також не розуміючи, що відбувається з банківською карткою ПАТ КБ «ПРИВАТ БАНК», відповідач звернулась до банку для з`ясування, однак співробітник банку не змогла відповісти на поставлені питання та запропонувала закрити картку та замовити перевипуск нової картки по рахунку. Що було і зроблено відповідачем.
Жодного кредиту відповідач не брала та не укладала відповідних договорів на їх отримання. 01 серпня 2025 року відповідач звернулась до відділення АТ КБ «ПРИВАТБАНК», щодо з`ясування про походження коштів, які були переведені на її банківську картку 27 червня 2024 року, в тому числі і отримання офіційної відповіді про причини перевипуск нової картки у 2024 року, однак відповіді не отримала.
Крім того, 04 серпня 2025 року на електронну адресу українського мобільного оператора lifecell направлено заяву, щодо надання інформації, яка наявна у розпорядженні мобільного оператора lifecell (ТОВ «Лайфселл»), а саме: «чи відбувались факти викрадення (зламу) телефонного номера українського мобільного оператора lifecell НОМЕР_2 протягом 2023 - 2024 року, однак 29 серпня 2025 року отримано відповідь, якою відмовлено в наданні запитуваних відомостей.
Відповідачем до ВП № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області було подано заяву про вчинення кримінального правопорушення. Відповідач особисто не реєструвалась на сайті ТОВ «Споживчий центр» та не має особистого кабінету.
Також зауважила, що до позовної заяви Позивачем додано файл bank ID - 2025-06-25T181120.542.pdf. як доказ на підтвердження ідентифікації Відповідача. Однак даний доказ не є належним та допустимим доказом проходження ідентифікації, оскільки в даному файлі зазначено «попытка мошенничества», та відсутня дата ідентифікації. Отже даний файл bank ID не є підтвердженням проходження ідентифікації Відповідача через Систему BankID 27.06.2024 року.Таким чином Позивач на виконання умов Кредитного договору та законодавства України не здійснив належної перевірки Клієнта.
У відзиві представник позивача зазначила, що приблизно 15 років тому відповідач придбала стартовий пакет українського мобільного оператора lifecell з номером телефону НОМЕР_2 та є їх постійним клієнтом не змінюючи номера телефону. У грудні місяці 2023 року у відповідача відбулось викрадення (злом) телефонного номера українського мобільного оператора lifecell НОМЕР_2 .
Відтак, відбувся несанкціонований доступ до онлайн-банкінгу, акаунту, мобільних додатках та ін., тобто до особистих даних відповідача. У подальшому відповідач звернулась до мобільного оператора lifecell та відновила свій телефонний номер та додатково прив`язавши його до документа, що посвідчує особу. Номер телефону НОМЕР_2 зазначено як фінансовий номер у всіх банківських рахунках відповідача.
Крім того, у додаткових поясненнях представник позивача посилається на відомості, надані ТОВ «лайфселл» витребувані на виконання ухвали Чорноморського міського суду Одеської області від 22.10.2025 року, згідно яких послуга «Заміна SIM-картки» за номером НОМЕР_3 була надана 3 (тричі) впродовж 2023-2024 років (10 грудня 2023 року та 11 грудня 2023 року), а саме: 10 грудня 2023 року в особистому кабінеті «Мій lifecell» за номером НОМЕР_3 було здійснено віддалену заміну SIM-картки (першу заміну) з номером НОМЕР_3 на «нову» SIM-картку зі збереженням номеру НОМЕР_3 (тобто, номер було дистанційно перенесено на іншу SIM-картку); 11 грудня ТОВ «лайфселл» за номером НОМЕР_3 було здійснено віддалену заміну «нової» SIM-карти (друга заміна) на попередню (за якою послуги надавались раніше, до 20:00 10 грудня 2023) та о 01:31 відновлено надання електронних комунікаційних послуг за номером НОМЕР_3 (т. зв. «розблокування»); 11 грудня 2023 о 15:21 було здійснено заміну SIM-картки (третя заміна) з номером НОМЕР_3 на «нову» SIM-картку особі, яка звернулась в дилерський магазин lifecell в м. Чорноморську, було ідентифіковано (зареєстровано) на кінцевого користувача ( ОСОБА_1 ) відповідно до Порядку ідентифікації кінцевих користувачів послуг, затвердженого постановою Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах електронних комунікацій, радіочастотного спектра та надання послуг поштового зв`язку (НКЕК) № 235 від 07 грудня 2022 року.
27 червня 2024 року відповідач не проходила ідентифікацію/ верифікацію за допомогою Системи BankID, та посилається на інформацію від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» отриману у справі №501/2262/25 Чорноморського міського суду Одеської області, а доказів в інший спосіб ідентифікації та верифікації клієнта передбачений Постановою НБУ № 107 від 28 липня 2020 року «Про затвердження Положення про здійснення установами фінансового моніторингу» позивачем не надано.
У зв`язку з цим відповідач вважає позовні вимоги товариства недоведеними та такими, що задоволенню не підлягають, тому просить у задоволенні позову відмовти в повному обсязі.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, зазначивши в позовній заяві про розгляд справи в порядку спрощеного пзовного провадження без повідомлення сторін та за відсутності представника ТОВ «Споживчий центр», просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення.
20 жовтня 2025 року представником відповідача подано клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 22.10.2025, внесеною до протоколу судового засідання, задоволене клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Чехоніної Т.І. про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та призначене підготовче судове засідання.
Також, ухвалою суду від 22 жовтня 2025 року задоволено клопотання представника відповідач щодо отримання доказів, на виконання якої ТОВ «Споживчий центр» і ТОВ «Лайфселл» надіслали витребувану інформацію.
Відповідач про час та місце судового розгляду повідомлявся в установленому законом порядку, до судового засідання не з`явився.
Суд, дослідивши та перевіривши докази, встановив обставини та відповідні правовідносини.
27.06.2024 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір(оферти) № 27.06.2024-100001776.
Відповідно до п.п. 3.1., 3.3. Договору кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісію. Кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах зазначених у Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти.
Пунктом 2.3.2. Договору встановлено, що для отримання кредиту Позичальник, який має намір укласти електронний кредитний договір, ідентифікується (реєструється) в особистомукабінеті на вебсайті Кредитодавця за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, отриманимПозичальником в смс-повідомленні на номер телефону, вказаний Позичальником при його ідентифікації (реєстрації) вособистому кабінеті на вебсайті.
Відповідно до п.п. 2., 3., 4., 5., 8. Заявки кредитного договору №27.06.2024-100001776 (КРЕДИТНОЇ ЛІНІЇ) сума кредиту: 15000,00 грн. Строк, на який надається кредит - 140 днів з дати його надання. Дата повернення (виплати) кредиту - 13.11.2024. Процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування Кредитом, яказастосовується протягом всього строку, на який надається Кредит (надалі - "процентна ставка"). Денна процентна ставка - загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всьогостроку, на який надається Кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Денна процентна ставка таїї розрахунок: 0.93% (денна процентна ставка) = (19497.1 / 15000)/140 ? 100%.Комісія, пов`язана з наданням - 20% від сумиКредиту та дорівнює 3000 грн. 00 коп.
Пунктом 16 Заявки кредитного договору №27.06.2024-100001776 визначено, що спосіб (способи) ідентифікації та верифікації споживача: отримання ідентифікаційних даних через Систему BankID НБУ.
Відповідно до п. 2.1. Пропозиції про укладення кредитного договору (оферти) Електронний кредитний договір, частиною якого є дана пропозиція про укладення кредитного договору (оферта),укладається укладається сторонами у вигляді електронного договору у розумінні Закону України «Про електронну комерцію».
Відповідно до Візуальної форми послідовності дій учасників електронної комерції ідентифікацію ОСОБА_1 проведено 27.06.2024 о 15:48:45; направлено клієнтом запиту (заяви) фінансовій установі щодо можливості отримання кредиту з інформацією про бажані параметри кредиту - 27.06.2024 о 15:57:09; направлено фінансовою установою клієнту одноразового ідентифікатора - 27.06.2024 о 15:57:10; підписання позичальником Акцепту одноразовим ідентифікатором та направлення його фінансовій установі - 27.06.2024 о 15:57:52.
27 червня 2024 року на мобільний номер НОМЕР_2 доставлено SMS-повідомлення одноразовий ідентифікатор «Код підтвердження А711 для Паспорту Е711 для Договору».
27 червня 2024 року перераховано, з використаннм стороннього сервісу, кошти на картку № НОМЕР_1 у сумі 15000,00 грн. 
Заборгованість перед ТОВ «Споживчий центр» за кредитним договором (оферти) № 27.06.2024-100001776 від 27 червня 2024 складає 46500,00 грн.: 15000,00 грн основний борг; 21000,00 грн. проценти; 3000,00 грн. комісія; 7500,00 грн неустойка.
Згідно відомостей, наданих АТ КБ «ПРИВАТБАНК»: на ім`я ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_4 в банку емітовано карту № НОМЕР_1 (IBAN НОМЕР_5 ). Також по клієнту імітувались інші картки, номер телефону НОМЕР_2 знаходиться в анкетних даних ОСОБА_1 , картку № НОМЕР_6 було закрито 21 серпня 2024 року.
04 серпня 2025 року до ВП № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області Купієвою О.В. подано заяву про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 190 Кримінального кодексу України.
У ТОВ «Лайфселл» відсутня інформація про «факти викрадення (зламу)» номеру НОМЕР_3 , в т.ч. впродовж 2023-2024 років. Номер НОМЕР_3 обслуговується в мережі lifecell на умовах передоплати та, після заміни SIM-картки в магазині lifecell 11 грудня 2023 року, з ідентифікацією (реєстрацією) кінцевого користувача (абонента) у постачальника електронних комунікаційних послуг.
У ТОВ «Лайфселл» відсутня інформація про належність номеру НОМЕР_3 будь якому користувачу, зокрема ОСОБА_1 , в період до 10 грудня 2023 року (включно).
Послуга «Заміна SIM-картки» за номером НОМЕР_3 була надана 3 (тричі) впродовж 2023-2024 роках, а саме 10 грудня 2023 року та 11 грудня 2023 року. Третя зміна SIM-картки відбулась у магазині lifecell у м. Чорноморську 11 грудня 2023 року, під час якої було ідентифіковано кінцевого користувача - ОСОБА_1 .
Відповідно до відомостей, наданих АТ КБ «ПРИВАТБАНК» у період з 01 травня 2024 року до 31 липня 2024 року було здійснено наступні авторизації з використанням системи BankID по ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 : 27 червня 2024 року 16:47:45.629 - Державне підприємство ДІЯ Державне підприємство ДІЯ; 29 червня 2024 року 12:17:13.69 Державне підприємство ДІЯ.
З консультативного висновку ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ ЛАБОРАТОРІЯ КОМПЬЮТЕРНОЇ КРИМІНАЛІСТІКИ випробувальний центр «CyberLab» від 08 травня 2026 року вбачається, що при дистанційній заміні третьою особою SIM картки, у неї може бути технічна можливість отримати доступ до особистих даний першої особи шляхом підтвердження інформації через одноразові коди.
При дистанційній заміні третьою особою SIM картки, стара SIM карта з однаковим номером телефону працювати не буде.
У третьої особи, яка раніше здійснювала дистанційну заміну SIM картки існує можливість мати пасивний інформаційний доступ (як спостерігач) до отриманих SIM повідомлень на номером телефону, який в подальшому було ідентифіковано (зареєстровано) за кінцевим користувачем поки SIM картка активна.
Третя особа, яка раніше здійснювала дистанційну заміну SIM картки має технічну можливість входу до мобільних додатків, таких як Дія та ПРИВАТБАНК.
Згідно до ч.1 ст.13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно п.1 ч.2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися досуду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
З частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України вбачається, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування.
Частиною першої статті 1048 Цивільного кодексу України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ч.1 ст.207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Згідно ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму.
Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. 
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.
Згідно ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону.
Відповіднодо ст.3, 12 Закону України «Проелектронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію», передбачено, що одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Водночас, не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа.
Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа.
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.
Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину тощо) вказується особа, яка створила замовлення.
Аналізуючи письмові докази: Кредитний договір (оферти) № 27.06.2024-100001776 від 27 червня 2024 року, заявка кредитного договору № 27.06.2024-100001776 (Кредитної лінії), Відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору № 27.06.2024-100001776 (кредитної лінії) від 27.06.2024, Додаток до кредитного договору №27.06.2024 (кредитної ліні) від 27.06.2024, Паспорт споживчого кредиту підписані одноразовим ідентифікатором надісланим на мобільний номер телефону НОМЕР_2 .
З наявною в матеріалах справи відповіді у ТОВ «лайфселл» відсутня інформація про «факти викрадення (зламу)» номеру НОМЕР_3, в т.ч. впродовж 2023-2024 років, окрім того повідомлено, що метою дій зловмисників є заволодіння, хоча б на певний час, номером потерпілого, з метою використання такого номера у певних фінансових операціях (переведення коштів з банківського рахунка потерпілого, оформлення кредитів на ім`я потерпілого тощо).
Зловмисники, отримавши доступ до особистого кабінету, здійснюють дистанційну заміну SIM картки на іншу SIM-картку зі збереженням номеру потерпілого (тобто, номер потерпілого переноситься на іншу SIM-картку, наявну у зловмисників). Відтак, номер починає перебувати у розпорядженні зловмисників, які використовують його, зокрема, для здійснення фінансових операцій на шкоду потерпілому.
Послуга «Заміна SIM-картки» за номером НОМЕР_3 була надана 3 (тричі) впродовж 2023-2024 (10 грудня 2023 року та 11 грудня 2023 року ) з наступною хронологією подій. 10 грудня 2023 року о 19:48 мала місце спроба входу в особистий кабінет «Мій lifecell» за номером НОМЕР_3, шляхом введення такого номера у відповідному полі інтерфейсу.
10 грудня 2023 року о 19:49 мав місце успішний вхід в особистий кабінет «Мій lifecell» за номером НОМЕР_3 за допомогою 6-значного OTP-паролю, відправленого в SMS повідомленні на номер НОМЕР_3. ОТР-пароль було введено у відповідному полі інтерфейсу «Мій lifecell» та здійснено вхід в особистий кабінет за номером НОМЕР_3. Безпосередньо після цього в особистому кабінеті за номером НОМЕР_3 було встановлено новий пароль для входу в «Мій lifecell».
Особа (або особи), яка здійснила спробу входу до особистого кабінету за номером НОМЕР_3, ТОВ «Лайфселл» невідома.
Після успішного входу в особистий кабінет (за допомогою встановленого 10.12.2023 паролю), 10 грудня 2023 року о 20:00, в такому особистому кабінеті «Мій lifecell» за номером НОМЕР_3 було здійснено віддалену заміну SIM-картки (першу заміну) з номером НОМЕР_3 на «нову» SIM-картку зі збереженням номеру НОМЕР_3 (тобто, номер було дистанційно перенесено на іншу SIM-картку).
Особа (або особи), яка здійснено віддалену заміну SIM-картки з номером НОМЕР_3 на «нову» SIM-картку, ТОВ «лайфселл» також невідома.
10 грудня 2023 року о 20:13 за номером НОМЕР_3 було здійснено скорочення переліку послуг ТОВ «лайфселл» з власної ініціативи (т. зв. «блокування»), з метою упередження можливих неправомірних дій з використанням такого номеру (оскільки фактичні дії за номером надавали підстави для підозр у використанні його з протиправною метою).
ТОВ «Лайфселл» може в окремих випадках, враховуючи наявні технічні можливості, виявляти підозрілі дії та, з метою попередження можливих подальших неправомірних дій, призупиняти надання електронних комунікаційних послуг за номером (здійснювати т. зв. «блокування»), а також здійснювати дистанційну заміну SIM-картки або eSIM. Але таке виявлення та блокування можливе лише після початку неправомірних дій. 11.12.2023 об 01:30 ТОВ «лайфселл» за номером НОМЕР_3 було здійснено віддалену заміну «нової» SIM-карти (друга заміна) на попередню (за якою послуги надавались раніше, до 20:00 10 грудня 2023 року) та о 01:31 відновлено надання електронних комунікаційних послуг за номером НОМЕР_3 (т.зв. «розблокування»).
11 грудня 2023 року о 15:21 було здійснено заміну SIM-картки (третя заміна) з номером НОМЕР_3 на «нову» SIM-картку особі, яка звернулась в дилерський магазин lifecell в м. Чорноморську.
В магазині lifecell було встановлено належність номера НОМЕР_3, враховуючи успішну аутентифікацію (надання правильних відповідей на питання, повідомлення конкретних відомостей за номером, які може знати лише кінцевий користувач номеру), особі, яка представилась ОСОБА_1 .
Також, 11 грудня 2023 о 15:24, в згаданому магазині lifecell номер НОМЕР_3 було ідентифіковано (зареєстровано) на кінцевого користувача ( ОСОБА_1 ) відповідно до Порядку ідентифікації кінцевих користувачів послуг, затвердженого постановою Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах електронних комунікацій, радіочастотного спектра та надання послуг поштового зв`язку (НКЕК) № 235 від 07 грудня 2022 року.
Тобто, особа або особи (невстановлена) яка здійснювала віддалену заміну SIM-карти номер НОМЕР_3 отримала доступ до онлайн-банкінгу, акаунту, мобільних додатках та ін., тобто до всіх особистих даних ОСОБА_1 .
З даного слідує, що будь-яка особа яка володіє особистими даними іншої особи може створити на сайті кредитодавця від її імені особистий кабінет та вказати всі необхідні дані. Адже створення особистого кабінету передбачає, що позичальник повинен вказати всі необхідні особисті дані, в тому числі і номер електронного платіжного засобу.
Позивач у позовній заяві зазначає, що 27 червня 2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір (оферти) № 27.06.2024-100001776 у формі електронного документа з використанням електронного підпису одноразового ідентифікатору, своїм підписом на договорі відповідачка підтвердила, що ознайомлена з усіма умовами, розуміє та зобов`язується їх виконувати. Під час укладення Договору пройшов процедуру ідентифікації шляхом використання Систему BankID Національного Банку.
Відповідно до ч.3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Проелектронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» (№ 675-VIII прийнятий 03 вересня 2015 року) у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Закон України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» (Закон № 2155-VIII) визначає правові та організаційні засади електронної ідентифікації та надання електронних довірчих послуг, права та обов`язки суб`єктів відносин у сферах електронної ідентифікації та електронних довірчих послуг, порядок здійснення державного контролю за дотриманням вимог законодавства у сферах електронної ідентифікації та електронних довірчих послуг.
Відповідно до ч. 11 ст. 1 Закон № 675-VIII електронна ідентифікація - процес використання ідентифікаційних даних особи в електронній формі, які однозначно визначають фізичну, юридичну особу або уповноваженого представника юридичної особи.
Оформлення кредиту має супроводжуватись авторизацією в тому числі і з правильним введенням нанесених на карті даних.
Згідно до п. 2.1.4.5.1 та п. 2.1.4.5.2. Умов та правил надання банківських послуг (надалі Умови), що розміщуються в мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms/ і є невід`ємною частиною договору банківського обслуговування, клієнт зобов`язаний не передавати картки, ПІНи, постійний пароль, одноразові паролі і контрольну інформацію третім особам, не використовувати картки або нанесені на них дані в цілях, не передбачених цим Договором, або що суперечать чинному законодавству та вживати необхідних заходів для запобігання втрати, пошкодження, викрадення Картки, доступу третіх осіб до картки, в тому числі до інформації, нанесеної на неї. Відповідно до аб.1 ч.3 розділу загальні положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, затверджені Постановою Правління Національного Банку України 29 липня 2022 року № 164,автентифікація - процедура, що дає змогу надавачу платіжних послуг установити та підтвердити особу користувача та/ або належність користувачу певного платіжного інструменту, наявність у нього підстав для використання конкретного платіжного інструменту, у тому числі шляхом перевірки індивідуальної облікової інформації користувача.
Статтею 68 Закону України «Про платіжні послуги ( № 1591-IX від 30 червня 2021 року) автентифікація визначено: електронна взаємодія надавача платіжних послуг із користувачем здійснюється лише після автентифікації користувача, який є фізичною особою, або уповноваженого представника користувача, який є юридичною особою. Електронна взаємодія фізичних та юридичних осіб, а також їх автентифікація здійснюється відповідно до абзацу першого частини другої статті 17 Закон № 1591-IX.
Згідно із Законом № 1591-IX засобом електронної ідентифікації є носій інформації, який містить ідентифікаційні дані особи і використовується для автентифікації особи під час надання та/або отримання електронних послуг.
Тобто одним із найпоширеніших засобів електронної ідентифікації є BankID спосіб електронної автентифікації громадян за допомогою їхніх даних убанку, де вони обслуговуються.
Щоразу, коли особа хоче скористатися електронною послугою, портал формує електронний запит до банку, де особа є клієнтом, для отримання її персональних даних. Постановою Національного банку України № 107 від 28 липня 2020 року «Про затвердження Положення про здійснення установами фінансового моніторингу» визначено, що установа може здійснити ідентифікацію/верифікацію клієнта - фізичної особи також шляхом використання одного з таких способів як і за допомогою Системи BankID НБУ.
Постановою Правлінням Національного банку України 17 березня 2020 року № 32 затверджено Положення про Систему BankID Національного банку України (далі по тексту Положення).
Відповідно до ч. 1 розділу І це Положення розроблено відповідно до Законів України «Про Національний банк України», «Про банки і банківську діяльність», «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», «Про захист персональних даних» і визначає загальні засади функціонування Системи BankID Національного банку України (далі - Система BankID НБУ): правила функціонування та використання Системи BankID НБУ, порядок взаємодії та розрахунків її суб`єктів відносин.
Вимоги цього Положення про Систему BankID Національного банку України поширюються на відносини, що виникають між Національним банком України (далі - Національний банк) та абонентами Системи BankID Національного банку під час використання Системи BankID Національного банку. (абз 1 ч. 2 розділу І Положення про Систему BankID Національного банку України в редакції на момент спірних правовідношень - надалі Положення).
Абзацом 2 ч. 2 розділу І Положення визначено,що абонент - надавач послуг, який є суб`єктом первинного фінансового моніторингу, має право використовувати Систему BankID Національного банку для ідентифікації та верифікації клієнтів.
У разі використання Системи BankID Національного банку для ідентифікації та верифікації клієнтів суб`єкт первинного фінансового моніторингу має дотримуватися порядку, що визначений нормативно правовими актами суб`єкта державного фінансового моніторингу, який здійснює державне регулювання та нагляд за цією установою відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержанихзлочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення».
Пунктом 6 ч. 3 розділ І Положення визначено, що автентифікація - це електронна процедура, яка дає змогу підтвердити електронну дистанційну ідентифікацію фізичної особи.
Електронна дистанційна ідентифікація - це процес розпізнавання фізичної особи абонентом - надавачем послуг із підтвердженням успішної автентифікації користувача Системи BankID Національного банку абонентом-ідентифікатором.
Згідно п. 11 ч. 3 розділ І Положення електронний запит на електронну дистанційну ідентифікацію - складова частина електронної дистанційної ідентифікації в електронному вигляді, яку ініціює користувач на порталі абонента - надавача послуг (п. 12 ч. 3 розділ І Положення).
Відповідно п. 13 ч. 3 розділ І Положення електронне підтвердження електронної дистанційної ідентифікації - складова частина електронної дистанційної ідентифікації - інформація у вигляді електронної анкети, яка формується відповідно до вимог специфікації взаємодії та містить персональні дані користувача.
Умовами п.14 ч.3 розділу І Положення користувач Системи BankID Національного банку предбачено ,що - фізична особа, яка ініціювала електронний запит на електронну дистанційну ідентифікацію через Систему BankID Національного банку.
Користувач є суб`єктом персональних даних та користується послугами Абонентів Системи BankID Національного банку.
Відповідно до п. 15 ч. 3 розділу І Положення організаційна структура системи BankID Національного банку - сукупність визначених Національним банком суб`єктів, їх функцій, прав і обов`язків, а також сукупність відносин, що виникають між ними під час проведення електронної дистанційної ідентифікації користувачів Абонентами, передавання персональних даних і забезпечення діяльності Системи BankID Національного банку.
Система BankID Національного банку - національна система електронної дистанційної ідентифікації, яка виконує функції облікової і забезпечує здійснення електронної дистанційної ідентифікації фізичних осіб шляхом передавання персональних даних користувачів абонентом- ідентифікатором абоненту - надавачу послуг, а також здійснює облік кількості та обсягу наданих Абонентам послуг з електронної дистанційної ідентифікації (п. 18 ч. 3 розділ І Положення).
Аналогічні визначення містяться і в Положенні про Систему BankID Національного банку України затвердженої Постановою Правління Національного банку України 17 березня 2020 року № 32 у редакції постанови Правління Національного банку України від 08 січня 2026 року № 1).
Тобто Електронна дистанційна ідентифікація фізичних осіб з використанням Системи BankID НБУ відбувається шляхом передачі персональних даних такої особи від абонента ідентифікатора (банку, в якому відкрито рахунок користувача), до абонента надавача послуг, який надає послугу користувачу, і здійснюється під час такої електронної дистанційної ідентифікації, є безпечною для користувачів, та є частиною процедури дистанційного підписання, де надавач послуг перевіряє особу через її банк, підтверджуючи достовірність даних у момент підписання угоди.
Тільки користувач (власник персональних даних) може ініціювати передачу цих даних від абонента ідентифікатора до абонента надавача послуг. Отже, ніхто, окрім фізичної особи, не може ініціювати цей процес.
Інформація передається в зашифрованому вигляді відповідно до вимог законодавства України.
Платіжна картка 4149629341095438 є власністю АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (п. 2.1.4.1.3. Умов та правил надання банківських послуг, що розміщені в мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms/ - платіжна картка є власністю банку і видається клієнту у тимчасове користування), а Відповідач обслуговується у даному банку, згідно інформації АТ КБ «ПРИВАТБАНК» повідомило, що у період з 01 травня 2024 року до 31 липня 2024 року було здійснено наступні авторизації з використанням системи BankID по ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 : 07 червня 2024 року о 16:47:45.629 годині та 29 червня 2024 року о 12:17:13.69 годині Державне підприємство ДІЯ.
З даної відповіді слідує, що 27 червня 2024 року відповідач не проходила ідентифікацію/верифікацію за допомогою Системи BankID, передбачений Постановою Національного банку України № 107 від 28 липня 2020 року «Про затвердження Положення про здійснення установами фінансового моніторингу».
Таким чином ТОВ «Споживчий центр» на виконання умов кредитного договору та законодавства України не здійснив належної перевірки клієнта.
Враховуючи вище викладене, Суд дійшов висновку про те, що відповідач згоди на укладення кредитного договору не надавала, особистий кабінет не відкривала, та не вчиняла будь-яких інших дій для отримання кредиту, в тому числі і шляхом підписання одноразовим ідентифікатором, а відтак і не укладала кредитний договір № 27.06.2024-100001776 від 27 червня 2024 року у формі електронного документа з ТОВ «Споживчий центр».
Матеріали справи містять заяву ОСОБА_1 від 04 серпня 2025 року про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст.190 Кримінального кодексу України отриману ВП №1 ОРУПР №2 ГУПН в Одеській області.
З консультативного висновку ТОВ «ЛАБОРАТОРІЯ КОМПЬЮТЕРНОЇ КРИМІНАЛІСТІКИ» випробувальний центр «CyberLab» від 08 травня 2026 року вбачається, що при дистанційній заміні третьою особою sim картки, у неї може бути технічна можливість отримати доступ до особистих даний першої особи шляхом підтвердження інформації через одноразові коди.
При дистанційній заміні третьою особою SIM картки, стара SIM картка з однаковим номером телефону працювати не буде.
У третьої особи, яка раніше здійснювала дистанційну заміну SIM картки існує можливість мати пасивний інформаційний доступ (як спостерігач) до отриманих SIM повідомлень на номером телефону, який в подальшому було ідентифіковано (зареєстровано) за кінцевим користувачем поки sim картка активна.
Третя особа, яка раніше здійснювала дистанційну заміну SIM картки має технічну можливість входу до мобільних додатків, таких як Дія та ПРИВАТБАНК.
Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
Відповідно до ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
Згідно ст. 228 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.
Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.
Вільне волевиявлення учасника правочину, передбачене ст. 203 Цивільного кодексу України, є важливим чинником, без якого неможливо укладення договору.
Своє волевиявлення на укладення договору учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа (правова позиція Верховного суду України, висловлена у постанові від 18 грудня 2013 року у справі № 6-127цс13)».
Відповідно до п.146 розділу VІІ Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 29 липня 2022 року № 164, Власник рахунку не несе відповідальності за платіжні операції, здійснені без автентифікації платіжного інструменту і його держателя, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність власника рахунку/держателя призвели до втрати,незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.
Як зазначено відповідачем в своїх запереченням приблизно у серпні місяці 2024 року, не розуміючи що відбувається з її платіжною карткою АТ КБ «ПРИВАТ БАНК», вона звернулась до банку для з`ясування, однак співробітник банку не змогла відповісти на поставлені питання та запропонувала закрити картку та замовити перевипуск нової картки по рахунку. Що і було зроблено ОСОБА_1 .
Відповідно до ст.76 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Частиною 1 ст.77 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Згідно ст.ст.12, 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Обставини, які підлягають доказуванню в даній справі повинні свідчити, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції від його імені.
В разі недоведеності таких обставин, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних коштів.
Дана правова позиція, викладена Верховним Судом у постанові від 14 лютого 2018 року у справі № 127/23496/15-ц (касаційне провадження № 61-3239св18), у постанові від 20 червня 2018 року у справі № 691/699/16-ц ( провадження № 61-16504св18).
Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом в складі колегії суддів Другої судової палати КЦС у постанові від 17 липня 2019 року у справі №571/841/16-ц та від 16 грудня 2019 року у справі №161/9812/16-ц, провадження №61-18653св18.
Оцінивши надані докази у їх сукупності надавши їм належну правову оцінку Суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» про стягнення заборгованості за кредитним договором № 27.06.2024-100001776 від 27 червня 2024 року з ОСОБА_2 є недоведеними та такими, що задоволенню не підлягають.
Відповідно до положень п.2 ч.2 ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати у разі відмови у позові покладаються на позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.263-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову  товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - відмовити в повному обсязі.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя