ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2026 року Чернігів Справа № 620/6675/26

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Падій В. В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, в якому просить:
-визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо перерахунку та зменшення з 20.03.2024 року (після проведеного перерахунку) пенсії ОСОБА_1 , без урахування довідки №38 від 20.11.2018 виданої Лохвицькою районною спілкою споживчих товариств та припинення виплати мені, ОСОБА_1 , пенсії в розмірі 23 610 грн. з 01.03.2024 року відповідно до закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, виходячи заробітної плати обчисленої з урахуванням довідки №38 від 20.11.2018 виданої Лохвицькою районною спілкою споживчих товариств;
-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області поновити нарахування та виплату з 20.03.2024 ОСОБА_1 , пенсії в розмірі 23610 грн. відповідно Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, виходячи з заробітної плати обчисленої з урахуванням довідки №38 від 20.11.2018 виданої Лохвицькою районною спілкою споживчих товариств і виплатити заборгованість з урахуванням виплачених сум;
-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області скасувати нараховану ОСОБА_1 , Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області заборгованість в розмірі 206017,21 грн.
Обґрунтовуючи вимоги, позивач вказує на порушення відповідачем у спірних правовідносинах чинного законодавства України на момент їх виникнення, що стало підставою для його звернення до суду.
Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду Падій В.В. від 15.06.2026 визнано причини пропуску строку звернення до суду поважними та поновлено ОСОБА_1 пропущений строк звернення до суду з даним адміністративним позовом; відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.
Відповідач подав відзив на позов, в якому заперечує проти позову, вважає його необґрунтованим та вказують, що Головним управлінням було переглянуто електронну пенсійну справу позивача та встановлено наступне. На виконання рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 16.10.2018 у справі № 538/1324/18 Лохвицькою районною спілкою споживчих товариств видано довідку про заробітну плату від 20.11.2018 № 38. У зв`язку з відсутністю первинних документів, які підтверджують роботу понад 6 годин щодня та документів, які підтверджують нарахування премії, немає законних підстав для врахування довідки № 38 при обчисленні пенсії відповідно до статті 54 Закону № 796. Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 10.07.2019 у справі № 620/1302/19 зобов`язано Чернігівське об`єднане управління Пенсійного фонду України здійснити перерахунок пенсії з врахуванням довідки про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках № 38. Водночас, судом не зобов`язано провести перерахунок пенсії з урахуванням понад 6 годин щодня та премії. Враховуючи вищевказане, пенсійну справу доопрацьовано та приведено у відповідність. На виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26.09.2024 по справі № 620/11300/24, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.09.2025 року позивачу проведено перерахунок пенсію з 20.03.2024 без обмеження її максимальним розміром. Загальний розмір пенсійної виплати позивача з 20.03.2024 становить 17606,19 грн, з 01.03.2025 — 19106,19 грн, з 01.03.2026 — 21609,56 грн. За період з 20.03.2024 по 31.03.2026 виникла переплата пенсії у розмірі 206017,21 грн, про що позивача повідомлено листом від 31.03.2026 за № 2500-0503-8/23714. 
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд установив таке.
Судом встановлено та не є спірним у справі, що позивач має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорія 1), є особою з інвалідністю ІІ групи у зв`язку із захворюванням, що пов`язане з роботами по ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС.
Позивач перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та отримує пенсію по II групі інвалідності від захворювання, що пов`язане з наслідками аварії на ЧАЕС відповідно до статті 54 Закону України від 28.02.1991 №796-ХІІ “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” (у розмірі відшкодування фактичних збитків) із ступенем втрати працездатності 80 %.
Рішенням Лохвицького районного суду Полтавської області від 16.10.2018 у справі № 538/1324/18 за позовом ОСОБА_1 до Лохвицької районної спілки споживчих товариств (Райспоживспілка) про перерахунок заробітної плати та видачу довідки позовні вимоги задоволені; визнано протиправною бездіяльність Лохвицької районної спілки споживчих товариств (Райспоживспілки) щодо невидачі ОСОБА_1 довідки про нараховану заробітну плату за період ОСОБА_2 , праці в зоні відчуження з 10.09.1986 року по 24.09.1986 року з урахуванням 400 крб. премії; зобов`язано Лохвицьку районну спілку споживчих товариств (Райспоживспілку) видати ОСОБА_1 , довідку встановленого зразка про нараховану їй заробітну плату за період її роботи в зоні відчуження з 10.09.1986 року по 24.09.1986 року з урахуванням 400 крб. премії.
20.11.2018 на виконання вищевказаного рішення суду Лохвицькою райспоживспілкою видана довідка № 38.
28.03.2018 Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області листом повідомило позивача, що брати до уваги для проведення перерахунку пенсії позивача довідку про заробітну плату від 20.11.2018 № 38, видану Лохвицькою районною спілкою споживчих товариств на підставі рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 16.10.2018 у справі № 538/1324/18 немає підстав, оскільки вона перевірці не підлягає.
Вважаючи дії пенсійного органу щодо відмови у перерахунку розміру пенсії з урахуванням довідки від 20.11.2018 № 38 протиправними, позивач звернулась до суду з даним позовом.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 10.07.2019 у справі № 620/1302/19 позов ОСОБА_1 задоволений повністю; визнано протиправними дії Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України щодо відмови здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з врахуванням довідки про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках від 20.11.2018 № 38, виданої Лохвицькою райспоживспілкою та зобов`язано Чернігівське об`єднане управління Пенсійного фонду України здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з врахуванням довідки про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках від 20.11.2018 № 38, виданої Лохвицькою райспоживспілкою з 01.12.2018.
Рішення суду набрало законної сили 14.08.2019.
З протоколу перерахунку пенсії позивачки від 28.02.2024 слідує, що розмір пенсії з надбавками становить 38244, 17 грн, проте максимальний розмір пенсії становить 23610,00 грн.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 26.09.2024 у справі № 620/11300/24 позов ОСОБА_1 задоволений частково; визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 пенсії з 20.03.2024 з обмеженням її максимального розміру; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 пенсію з 20.03.2024 без обмеження її максимальним розміром та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Рішення суду набрало законної сили 10.09.2025.
Листом від 31.03.2026 №2500-0503-8/23714 відповідач повідомив позивачку про те, що за період, з 20.03.2024 по 31.03.2026 при перерахунку пенсії у останньої виникла переплата у розмірі 206017,21 грн та просять дану переплату внести добровільно на відповідний рахунок. 
Листом від 18.05.2026 відповідач повідомив позивачку, що на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26.09.2024 у справі № 620/11300/24 позивачці проведено перерахунок пенсії з 20.03.2024 без обмеження її максимальним розміром. При цьому загальний розмір пенсії з 20.03.2024 становить 17606,19 грн, з 01.03.2025 – 19106,19 грн, з 01.03.2026 – 21609,56 грн. За період, з 20.03.2024 по 31.03.2026 при перерахунку пенсії виникла переплата пенсії у розмірі 206017,21 грн, про що останню повідомлено листом від 31.03.2026 №2500-0503-8/23714.
Вважаючи такі дії Головного управління пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо перерахунку пенсії протиправними позивачка звернулася до суду за захистом своїх прав. 
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступним.
Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Аналіз даної норми дає змогу дійти висновку, що діяльність органів державної влади та місцевого самоврядування здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, який побудовано на основі принципу «заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом». Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.
Вчинення ж державним органом чи органом місцевого самоврядування, їх посадовою особою дій у межах компетенції, але не передбаченим способом, у не передбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.
Обсяг судового контролю в адміністративних справах визначено частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, в якій зазначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Зазначені критерії є вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускається бездіяльності.
Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Спеціальний Закон, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам є Закон України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV, у редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин).
Частиною першою статті 5 Закону №1058-IV визначено, що цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.
Разом з тим частиною першою статті 9 Закону №1058-ІV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначає Закон України від 28.02.1991 №796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон №796-ХІІ).
Статтею 49 Закону №796-ХІІ визначено, що пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.
Статтею 55 Закону №796-ХІІ, визначено коло осіб, які віднесені до потерпілих від Чорнобильської катастрофи.
Статтею 54 Закону №796-ХІІ встановлено, що пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. Дружинам (чоловікам), які втратили годувальника із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до категорії 1, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від причинного зв`язку смерті з Чорнобильською катастрофою.
Частиною 3 статті 55 Закону №796-ХІІ передбачено, що призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" і цього Закону. 
Системний аналіз вказаних правових норм свідчить на користь того, що призначення та виплата пенсій особам, які потерпіли від Чорнобильської катастрофи, провадиться за нормами Закону №1058-ІV і з урахуванням додаткових пільг, встановлених Законом №796-XII.
Спір у даній справі стосується права позивачки на перерахунок її пенсії з урахуванням довідки про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках від 20.11.2018 № 38, в тому числі з урахуванням премії, виданої Лохвицькою райспоживспілкою з 01.12.2018.
Проте суд наголошує, що право позивачки на перерахунок її пенсії з урахуванням довідки про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках від 20.11.2018 № 38, в тому числі з урахуванням премії, виданої Лохвицькою райспоживспілкою з 01.12.2018 захищене рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 10.07.2019 у справі № 620/1302/19, яке набрало законної сили 14.08.2019 та яким визнано протиправними дії Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України щодо відмови здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з врахуванням довідки про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках від 20.11.2018 № 38, виданої Лохвицькою райспоживспілкою та зобов`язано Чернігівське об`єднане управління Пенсійного фонду України здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з врахуванням довідки про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках від 20.11.2018 № 38, виданої Лохвицькою райспоживспілкою з 01.12.2018, а також рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 26.09.2024 у справі № 620/11300/24, яке набрало законної сили 10.09.2025 та яким визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 пенсії з 20.03.2024 з обмеженням її максимального розміру; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 пенсію з 20.03.2024 без обмеження її максимальним розміром та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Суд наголошує, що статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Статтею 14 Кодексу адміністративного судочинства України також визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Також обов`язкове виконання рішення суду, в тому числі, суб`єктами наділеними владними повноваженнями, покладається Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції» від 17.07.1997. 
Стаття 6 вказаної Конвенції гарантує неухильність виконання рішення суду громадянами, юридичними особами та всіма органами влади України, до яких відноситься і Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області. 
Тобто виконання судового рішення як завершальна стадія судового провадження є невід`ємним елементом права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, складовою права на справедливий суд.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20.07.2004 зазначив, що право на судовий захист, передбачене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, що остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося. Одним з механізмів, спрямованих на забезпечення ефективності судового рішення, тобто на його виконання, є судовий контроль.
Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі «Сокур проти України» (Sokur v. Ukraine), № 29439/02, від 26 квітня 2005 року, та у справі «Крищук проти України» (Kryshchuk v. Ukraine), № 1811/06, від 19 лютого 2009 року).
Суд вважає за необхідне зазначити, що невиконанням рішення суду, яке набуло законної сили, підривається як авторитет судової гілки влади, так і авторитет демократичної держави в цілому.
Рішення суду, яке набуло законної сили - має бути виконане. Виконання рішення суду забезпечує довіру суспільства до суду, оскільки довіра людини до суду формується не тільки через призму справедливого судового рішення, а й зокрема через виконання цього рішення.
Невиконання рішення суду формує недовіру людини до суду, що недопустимо в демократичній державі. 
Водночас, суб`єкт владних повноважень, який є стороною у справі, має бути зразком для громадськості щодо належного виконання рішення суду, не чекаючи при цьому примусового виконання такого рішення суду або встановлення судового контролю щодо виконання рішення суду.
Натомість в даній справі відповідач, спочатку виконав вказані рішення суду, проте через декілька років, безпідставно переглянув пенсійну справу позивачки та вже визначив розмір її пенсії у сумі 17606,19 грн, без врахування довідки про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках від 20.11.2018 № 38, в тому числі з урахуванням премії, виданої Лохвицькою райспоживспілкою з 01.12.2018, та зобов`язав повернути переплату пенсії у розмірі 206 017,21 грн за період, з 20.03.2024 по 31.03.2026, незважаючи на вищевказані рішення суду, чим проявив, на думку суду, свавілля по відношенню до позивачки.
Суд відхиляє посилання відповідача на відсутність первинних документів, які підтверджують роботу понад 6 годин щодня та документів, які підтверджують нарахування премії, оскільки вказане спростовується рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 10.07.2019 у справі № 620/1302/19, яке набрало законної сили та не може спростовуватися відповідачем в силу його повноважень.
За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо перерахунку та зменшення з 20.03.2024 пенсії по II групі інвалідності ОСОБА_1 , без урахування рішень Чернігівського окружного адміністративного суду від 10.07.2019 у справі № 620/1302/19 та від 26.09.2024 у справі № 620/11300/24; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області поновити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 , з 20.03.2024, з врахуванням рішень Чернігівського окружного адміністративного суду від 10.07.2019 у справі № 620/1302/19 та від 26.09.2024 у справі № 620/11300/24 та скасувати нараховану ОСОБА_1 заборгованість з переплати пенсії по ІІ групі інвалідності в розмірі 206017,21 грн.
При вирішенні даної справи судом були враховані положення частини 2 статті 2 та частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України
Правові підстави для розподілу судових витрат відповідно до статті 139 КАС України відсутні.
Керуючись статтями 139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов задовольнити повністю.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо перерахунку та зменшення з 20.03.2024 пенсії по II групі інвалідності ОСОБА_1 , без урахування рішень Чернігівського окружного адміністративного суду від 10.07.2019 у справі № 620/1302/19 та від 26.09.2024 у справі № 620/11300/24. 
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області поновити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 , з 20.03.2024, з врахуванням рішень Чернігівського окружного адміністративного суду від 10.07.2019 у справі № 620/1302/19 та від 26.09.2024 у справі № 620/11300/24. 
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області скасувати нараховану ОСОБА_1 заборгованість з переплати пенсії в розмірі 206017,21 грн.
Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. 
Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення. 

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ).
Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, 83-А, м. Чернігів, 14005, код ЄДРПОУ – 21390940).

Суддя В.В. Падій