Справа № 335/4181/25
Провадження № 2-о/333/11/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2026 року | м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Михайлової А.В., присяжних: Косаренко С.В., Романченко Л.Б., за участю секретаря судового засідання Дутова В.Р., представника заявниці Левицької Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Заводський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), військова частина  НОМЕР_1 , про оголошення фізичної особи померлою, –
ВСТАНОВИВ:
Заявниця ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить свідоцтво про народження її сина, видане Калачовською сільською радою 10.05.1982 року народження, серія НОМЕР_2 , де матір`ю записано ОСОБА_1 , батьком - ОСОБА_3 . 
ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про оголошення її сина, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлим. В обгрунтування своєї заяви зазначає, що на момент своєї ймовірної загибелі, її син був військовослужбовцем, виконував завдання із захисту суверенітету та територіальної цілісності України у складі військової частині НОМЕР_1 з 02 березня 2022 року, про що свідчить наказ командира військової частини № 63 від 02.03.2022 року. 
Згідно Витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 63 від 02.03.2022 року, солдат ОСОБА_2 , призваний за мобілізацією, який прибув з ІНФОРМАЦІЯ_2 . З 02.03.2022 року ОСОБА_2 було зараховано до списків особового складу та на всі забезпечення. Солдата ОСОБА_2 було призначено на посаду номера обслуги 2 механізованого відділення з механізованого взводу 1 механізованої роти НОМЕР_3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , ВОС 101533 А, який приступив до виконання службових обов`язків. 
Також Заявниця зазначає, що на її адресу надійшло Сповіщення № 191 від 21.02.2023 року, про те, що її син перебуваючи на посаді номера обслуги 2 механізованого відділення 3 механізованого взводу 1 механізованої роти НОМЕР_3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , військовослужбовець військової служби призваний за мобілізацією 02.03.2022 року був вірний військовій присязі у бою за нашу Батьківщину, виявивши стійкість та мужність у Донецькій області, зник безвісті 30.04.2022 року, виконуючи бойове завдання за призначенням в ході ведення бойових дій. 
Заявниця просить суд оголосити її сина померлим із зазначенням днем вірогідної смерті  ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки відсутність доведеного факту смерті перешкоджає їй отримати свідоцтво про смерть, а в подальшому є необхідність вирішення соціальних питань, пов`язаних з соціальними гарантіями, визначених Законом України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей».
Ухвалою суду від 30.05.2025 року відкрито провадження у справі.
Судом належним чином було повідомлено сторони про час та місце розгляду справи. 
Від представника заінтересованої особи - Заводський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності.
Заінтересована особа - військова частина НОМЕР_1 , правом участі у суді не скористалася, пояснень по суті заяви ОСОБА_1 не надала, будь-які заяви, клопотання від військової частини до суду не надходили, в судові засідання представника не забезпечила.  
В судове засідання заінтересована особа ОСОБА_1 не з`явилася, клопотань та заяв по суті справи від неї не надходило.
В судовому засіданні представник заявниці ОСОБА_4 підтримала заяву про оголошення померлим ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , просила задовольнити.
Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності заінтересованих осіб.
Судом встановлено, що заявниця є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією відповідного свідоцтва про народження. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був військовослужбовцем, виконував завдання із захисту суверенітету та територіальної цілісності України у складі військової частині НОМЕР_1 .
Згідно Витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 63 від 02.03.2022 року, солдат ОСОБА_2 , призваний за мобілізацією, який прибув з ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 02.03.2022 року зараховано до списків особового складу та на всі забезпечення. Солдата ОСОБА_2 було призначено на посаду номера обслуги 2 механізованого відділення з механізованого взводу 1 механізованої роти НОМЕР_3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , ВОС 101533 А, який приступив до виконання службових обов`язків. 
21.02.2023 року на адресу матері надійшло Сповіщення № 191 про те, що її син був вірний військовій присязі у бою за Батьківщину, виявивши стійкість та мужність у Донецькій області, зник безвісті 30.04.2022 року, виконуючи бойове завдання за призначенням в ході ведення бойових дій. 
Згідно Акту розслідування командира військової частини № НОМЕР_1 , зникнення сталося під час бойових дій із забезпечення заходів з національної безпеки і оборони Батьківщини та територіальної цілісності, відсіч і стримування збройної агресії з боку збройних сил російської федерації на території Донецької області. До Акту розслідування надані рапорти та отримані пояснення командиру взводу управління 2 мінометної батареї НОМЕР_3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_5 , посвідчення офіцера НОМЕР_4 , який повідомив, що у зв`язку з інтенсивністю бойових дій та постійним маневруванням підрозділів військової частини НОМЕР_1 на той час в АДРЕСА_1 , не було можливо своєчасно та в повному обсязі вести облік особового складу та звіряти з фактичною наявністю людини,яка прибула та перебуває у певному підрозділі. 
Заступник командира мотопіхотного батальйону з морально–психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 майор ОСОБА_6 , зазначив, що 04.03.2022 року приблизно о 14 годині в зоні бойових дій в с. Червона Поляна, Великоновосілківського району Донецької області, бачив номера обслуги 2 механізованого відділення 3 механізованого взводу 1 механізованої роти НОМЕР_3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , військовослужбовця ОСОБА_2 , який на той час, там отримував зброю та засоби індивідуального захисту, та в подальшому мав убути на опорні позиції в м. Волноваху Донецької області.
Близько о 01 годині 09 березня 2022 року він з іншими військовослужбовцями прибув у м. Волноваха та перебував на опорних позиціях 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , розташованого на оптово роздрібній базі будівельних матеріалів на околиці м. Волноваха Донецької області але номера обслуги 2 механізованого відділення 3 механізованого взводу 1 механізованої роти НОМЕР_3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , солдата ОСОБА_2 там не бачив, та на яких опорних позиціях він перебував та під чиїм командуванням на той час знаходився не знає. Того ж дня, за наказам вищого командування весь особовий склад НОМЕР_3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 залишив АДРЕСА_1 та відійшов до інших опорних позицій за містом напрямку с. Новоандріївка Волновахського району Донецької області. Серед тих, хто вийшов, номера обслуги 2 механізованого відділення 3 механізованого взводу 1 механізованої роти НОМЕР_3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , солдата ОСОБА_2 помічено не було. 
З пояснень командира взводу управління 2 мінометної батареї НОМЕР_3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 старший лейтенант ОСОБА_5 також надав додаткові пояснення, що 06.03.2022 року під час бойових дій у м. Волноваха Донецької області близько о 01 годині на опорній позиції 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , в районі кільцевої розв`язки він останній раз бачив номера обслуги 2 механізованого відділення 3 механізованого взводу 1 механізованої роти НОМЕР_3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , солдата ОСОБА_2 , який з іншими військовослужбовцями прибув на посилення опорних позицій НОМЕР_5 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 . Новоприбулих військовослужбовців розподілили по опорних позиціях в м. Волноваха. З того часу він не бачив номера обслуги 2 механізованого відділення 3 механізованого взводу 1 механізованої роти НОМЕР_3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , солдата ОСОБА_2 .
Згідно довідки від 13.03.2024 року № с /1594 солдат військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зник безвісті 30.04.2022 року у бою за Батьківщину, під час артилерійського обліку в Донецькій області. Згідно з Витягу з наказу командира військової частини (по стройові частині) від 30.04.2022 року № 122 солдата ОСОБА_2 знято з грошового забезпечення з 30.04.2022 року, та знято з продовольчого забезпечення з 01.05.2022 року. Згідно довідки від 13.03.2024 року, солдат ОСОБА_2 на теперішній час перебуває в статусі «зниклого безвісті». Згідно витягу з ЄРДР за фактом зникнення порушено кримінальне провадження, яке внесено до ЄРДР за номером: 12022082320000560. Згідно з витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісті за особливих обставин, номер витягу 20240227-1288 ОСОБА_2 перебуває в статусі «зниклого безвісті». Пошуки тіла ОСОБА_2 виявилися безрезультатними. Заявниця просить суд оголосити її сина померлим, день вірогідної смерті -  ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.
Відповідно до ст. 305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.
Оголошення особи померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме.
Рішення про оголошення фізичної особи померлої приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку протягом шести місяців.
Як роз`яснено у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», слід звернути увагу суду на необхідність відрізняти оголошення особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою – це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті.
Окрім цього, відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених у ст. 21 ЦК України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим.
Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України. При цьому заявник має мати особисту цивільну-правову заінтересованість і зміні правового стану особи, яку він просить оголосити померлою. Для підтвердження цього повинні бути наведені обставини, які свідчать про те, що між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою існують особисті або майнові правовідносини –матеріально-правовий зв`язок або за відсутності такого зв`язку – дані про те, що відсутність фізичної особи є для заявника перешкодою у реалізації суб`єктивних прав або виконання обов`язків.
У ст. 306 ЦПК України, зокрема визначено обов`язкове зазначення для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Ці відомості дозволяють визначити право осіб на звернення до суду в справі цієї категорії, коло заінтересованих осіб, необхідні докази.
За змістом ст. 307, 308 ЦПК України, якими визначено порядок розгляду судом справ про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, суд до початку розгляду справи встановлює осіб (родичів, співробітників тощо), які можуть дати свідчення про фізичну особу, місцеперебування якої невідоме, а також запитує відповідні організації за останнім місцем проживання відсутнього (житлово-експлуатаційні організації, органи внутрішніх справ або органи місцевого самоврядування) і за останнім місцем роботи про наявність відомостей щодо фізичної особи, місцеперебування якої невідоме. Суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою.
Оголошення особи померлою, засноване на презумпції її смерті, є юридичним фактом, що дає підставу для припущення про припинення цивільної правоздатності цієї особи.
Судом встановлено, що оголошення померлим сина потрібно Заявниці для отримання відповідних пільг, пов`язаних з соціальними гарантіями, визначених Законом України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей».
Відповідно до ч. 3 ст. 46 ЦК України, фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.
Верховний Суд у справі № 755/11021/22 (постанова від 11.12.2024) дійшов висновку, що згідно з принципом правової визначеності відрахування шестимісячного строку від дня припинення або скасування воєнного стану чи закінчення воєнних дій, збройного конфлікту на усій території України не забезпечувало б достатньої передбачуваності та сталості правових відносин. В умовах триваючої збройної агресії рф проти України, що супроводжується численними випадками зникнень осіб та постійною нестабільністю, передбачити момент закінчення такої агресії неможливо. На час прийняття цієї постанови російсько-українська війна все ще триває, що посилює правову невизначеність і може ускладнювати ефективне застосування закону та забезпечення захисту прав осіб, які постраждали внаслідок воєнних дій, збройного конфлікту та у яких, у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи, виникають певні цивільні права та правомірні інтереси. Велика Палата Верховного Суду наголошує, що під час визначення моменту для початку відліку шестимісячного строку, встановленого реченням другим частини другої статті 46 ЦК України, суд повинен враховувати соціальний контекст та засаду справедливості. Оскільки в умовах російської агресії, яка триває на території України, ситуація в країні залишається недостатньо стабільною, будь-які правові рішення повинні бути чутливими до складних життєвих обставин, у яких опинилися люди. Відрахування шестимісячного строку з дня припинення або скасування воєнного стану чи закінчення воєнних дій, збройного конфлікту було б непропорційним обмеженням прав та інтересів значної кількості цивільних осіб, членів сімей Захисників і Захисниць України. Також не можна відраховувати шестимісячний строк, передбачений частиною другою статті 46 ЦК України, від дати ймовірної загибелі фізичної особи на території ведення активних бойових дій, оскільки внаслідок триваючих активних бойових дій ситуація на певній території може бути невизначеною та непередбачуваною. Зокрема, зв`язок із особою може перерватися з різних причин, особа може бути змушена змінити місце постійного проживання, перебування або потрапити в полон, що ускладнює встановлення обставин її зникнення. В умовах воєнних дій, збройного конфлікту часто бракує достовірної інформації, що унеможливлює навіть гіпотетичне визначення дати ймовірної загибелі, а відтак і об`єктивне обчислення строків для оголошення особи померлою.
Шестимісячний строк, який у цьому випадку обраховується з дня закінчення активних бойових дій, виконує функцію своєрідного запобіжника, спрямованого на захист прав та інтересів фізичної особи, яка може перебувати в невідомому місці або тимчасово не мати змоги вийти на зв`язок з різних причин, пов`язаних з обставинами воєнних дій, збройного конфлікту. Така правова гарантія запобігає передчасному оголошенню особи померлою, враховуючи, що в умовах війни можуть бути численні фактори, які заважають встановленню фактичного місця перебування людини. Цей строк забезпечує можливість з`ясування додаткових обставин або отримання нової інформації про зниклу особу, що сприяє уникненню помилкових судових рішень, які могли б призвести до негативних правових наслідків для самої особи, її родичів і суспільства загалом.
З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою не раніше спливу шести місяців від дня закінчення активних бойових дій на місці ймовірної загибелі фізичної особи або від дня настання події, за якої відбулася загибель фізичної особи, якщо така подія хоча й є наслідком воєнних дій, проте сталася не на території ведення активних бойових дій (пункт 123 постанови від 11.12.2024 Верховного Суду у справі № 755/11021/22).
При вирішенні цієї справи суд бере до уваги, що відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджених наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376, на території де ймовірно загинув ОСОБА_2 ведуться бойові дії. 
У п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11 грудня 2024 року, у справі 755/11021/22, зробила висновок, що частину другу статті 46 ЦК України, потрібно тлумачити з урахуванням динамічного характеру суспільних відносин, які в умовах воєнних дій, збройних конфліктів зазнають швидких і непередбачуваних змін. Це вимагає оперативного реагування з боку суду для забезпечення ефективної охорони прав і законних інтересів осіб, у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси. Стислість строків вирішення такої категорії справ та ухвалення судових рішень у досліджуваній категорії справ стає особливо важливою в умовах, коли йдеться про встановлення правового статусу осіб, які зникли безвісти під час воєнних дій, збройного конфлікту, оскільки затримки в правовому реагуванні можуть призвести до погіршення ситуації для постраждалих осіб, їхніх родин і суспільства загалом.
Також у цій постанові Велика Палата Верховного Суду виснувала, що під час визначення моменту для початку відліку шестимісячного строку, встановленого реченням другим частини другої статті 46 ЦК України, суд повинен враховувати соціальний контекст та засаду справедливості. Оскільки в умовах російської агресії, яка триває на території України, ситуація в країні залишається недостатньо стабільною, будь-які правові рішення повинні бути чутливими до складних життєвих обставин, у яких опинилися люди.
Відрахування шестимісячного строку з дня припинення або скасування воєнного стану чи закінчення воєнних дій, збройного конфлікту було б непропорційним обмеженням прав та інтересів значної кількості цивільних осіб, членів сімей Захисників і Захисниць України.
Велика Палата Верховного Суду наголосила на тому, що у частині другій статті 46 ЦК України, йдеться про воєнні дії, збройний конфлікт, а не про воєнний стан. Не можна тлумачити цей припис як такий, що його можливо застосувати стосовно оголошення особи померлою винятково після скасування воєнного стану на усій території України.
Аналізуючи наведені норми права, суд вважає, що підставою для оголошення фізичної особи померлою є не факти, які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи. Отже, оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті.
Оголошення фізичної особи померлою пов`язується з виникненням у її родичів та інших заінтересованих осіб прав і законних інтересів, як-от: право на спадкування майна, отримання соціальних виплат, призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, припинення шлюбу, припинення зобов`язань, пов`язаних із такою особою, або інші матеріальні чи нематеріальні інтереси, пов`язані зі смертю цієї особи, тощо. Зазначене рішення також має важливе значення для правового статусу членів сім`ї, їх соціального забезпечення та можливості розпоряджатися майном особи, яка була оголошена померлою. Це оголошення має наслідки й для договірних зобов`язань, кредитних відносин і будь-яких інших правочинів, у яких брала участь особа, оскільки це може вплинути на вимоги кредиторів та інші правовідносини, пов`язані із зобов`язаннями.
Тому суд, зважаючи на конкретні обставини справи, повинен застосовувати норми права, які сприяють досягненню справедливого та передбачуваного результату. Правило про мінімальний шестимісячний строк дозволяє використовувати правові приписи до специфічних умов з огляду на активні бойові дії, соціальний контекст і правову невизначеність, яка виникає внаслідок збройної агресії рф.
Докази, які долучені до заяви про оголошення фізичної особи померлою не містять жодних суперечностей щодо обставин загибелі військовослужбовця ОСОБА_2 , та надають можливість зробити вірогідне припущення про його смерть під час виконання бойового завдання в селищі с. Червона Поляна, Великоновосілківського району, Донецької області. З моменту події 30.04.2022 року до моменту звернення до суду з цією заявою минуло більше шести місяців.
Факти збройної (військової) агресії російської федерації відносно України, окупації частини території України, зокрема з 24.02.2022, є загальновідомими, а тому не підлягають доказуванню згідно з положеннями ч.3 ст.82 ЦПК України. Правовий режим воєнного стану триває по теперішній час.
Заявник має особисту, в тому числі цивільно-правову заінтересованість, у зміні правового статусу її сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якого просить оголосити померлим.
Заявник бажає увіковічити пам`ять свого сина, який з перших днів повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України добровільно був мобілізований до лав Збройних Сил України та став на захист Батьківщини і загинув під час виконання ним обов`язків військової служби.
У суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених заявницею у заяві і досліджених доказів під час судового розгляду. Вказане дозволяє з високим ступенем вірогідності припустити ймовірну загибель військовослужбовця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зробити вірогідне припущення про його смерть під час виконання бойового завдання, а зволікання у визнанні його померлим є невиправданим і не відповідає принципу правової визначеності.
Разом з тим, суд роз`яснює, що відповідно до норм частини 1 ст. 309 ЦПК України, у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи, суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
З огляду на наведене суд, оцінюючи допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів дійшов висновку, що заявлені вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому належать до задоволення.
Встановлені судом обставини підтверджують факт зникнення безвісти ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внаслідок воєнних дій, що дає суду підстави припустити його загибель та оголосити ОСОБА_2 померлим з ІНФОРМАЦІЯ_3 .
При цьому суд вважає за необхідне роз`яснити заявниці, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою.
Керуючись ст.ст. 13, 81, 247, 265, 294, 305-308, 352, 354 ЦПК України, суд, –
УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої дії представник адвокат Левицька Ю.В., заінтересовані особи: Заводський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), військова частина  НОМЕР_1 , про оголошення фізичної особи померлою, – задовольнити.
Оголосити громадянина України ОСОБА_2 , який народився  ІНФОРМАЦІЯ_1 , у селі Слободка Тарутинського району Одеської області, померлим з  ІНФОРМАЦІЯ_3 . Місцем смерті вважати с. Червона Поляна, Великоновосілківського району, Донецької області.
Судові витрати заявника відшкодуванню не підлягають.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя А.В. Михайлова 

Присяжні С.В. Косаренко 

Л.Б. Романченко