Справа № 485/1196/26
Провадження №2/485/789/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
іменем України

07 серпня 2026 року м. Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі
головуючої судді Бодрової О.П.,
секретаря судового засідання Літвінової Д.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, в залі суду м.Снігурівка цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до  ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,
установив:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
У червні 2026 року Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» (далі - АТ «ПУМБ») звернулося до суду з даним позовом, у якому просить стягнути з  ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №1001338476403 у сумі 201 421,62 грн та понесені судові витрати.
Позовні вимоги мотивовано тим, що 20.06.2019 року між АТ «ПУМБ» та відповідачем було укладено кредитний договір №1001338476403, за умовами якого відповідачу видано кредит у сумі 190 000,00 грн. У порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, у результаті чого станом на 29 квітня 2026 року має заборгованість у розмірі 201 421,62 грн, з яких: 125 659,83 грн – заборгованість за кредитом, 76,29 грн – заборгованість за процентами, 75 685,50 грн – заборгованість за комісією. У зв`язку з наведеним, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за вказаним кредитним договором у загальному розмірі 201 421,62 грн, а також понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2662,40 грн.
Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив.
Інші процесуальні дії у справі
Суддя Снігурівського районного суду Миколаївської області своєю ухвалою від 26 червня 2026 року відкрила провадження у справі, постановила розгляд даної цивільної справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи /а.с.39/.
Позиції учасників справи
Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно, у позовній заяві просив справу слухати у його відсутність, позов підтримують та просять його задовольнити, не заперечують щодо ухвалення заочного рішення. 
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно, про причини неявки суду не повідомив.
За наявності умов, визначених у ч. 1 ст.280 ЦПК України, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України.
Мотивувальна частина
Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.
Суд встановив, що 20 червня 2019 року між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та ОСОБА_1 підписано Заяву №1001338476403 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, на підставі якої укладено кредитний договір №1001338476403 та видано кредит у сумі 190 000,00 грн (видача готівкою через касу банку), строк кредитування – 24 місяці, річна відсоткова ставка – 0,01%, комісія за обслуговування кредитної заборгованості – 2,99% щомісяця від суми кредиту що надається, реальна річна процентна ставка – 76,7035%. Зазначені умови узгоджуються з Паспортом споживчого кредиту, підписаним відповідачем 20 червня 2019 року /зворот а.с.8-9/.
Факт укладення договору підтверджений підписами обох сторін. 
Окрім того, умовами споживчого кредиту передбачений графік платежів, за яким щомісячний платіж складає 13 598,49 грн (платіжний період з 20 червня 2019 року по 20 червня 2021 року); щомісячний платіж по комісії за обслуговування кредитної заборгованості складає 5681,00 грн.
Факт видачі ОСОБА_1 кредитних коштів за кредитним договором №1001338476403 у сумі 190 000,00 грн підтверджено платіжною інструкцією від 20 червня 2019 року №TR.35892104.52309.8810 /зворот а.с.19/.
З розрахунку заборгованості за кредитним договором №1001338476403 від 20 червня 2019 року, встановлено, що станом на 29 квітня 2026 року заборгованість відповідача становить 201 421,62 грн, з яких 125 659,83 грн заборгованість за тілом кредиту, 76,29 грн заборгованість по сплаті процентів, 75 685,50 грн заборгованість по сплаті комісії /а.с.20-22/.
З метою досудового врегулювання спору позивачем на адресу відповідача було направлено письмову вимогу (повідомлення) 30 квітня 2026 року за вих. №КНО-44.2.2/1218 з вимогою погасити заборгованість за кредитним договором №1001338476403 у загальному розмірі 201 421,62 грн, протягом тридцяти днів з моменту отримання даної вимоги /а.с.17-19/.
Норми права, використані судом
Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (ст. 129 Конституції України).
За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ "ПУМБ").
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно статті 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Факт укладення кредитного договору, отримання кредитних коштів та наявність кредитної заборгованості у заявленому розмірі за тілом та процентами підтверджені зазначеними вище доказами, які відповідач не заперечує, доказів на спростування заборгованості не надав, тому у цій частині позов підлягає задоволенню.
Щодо стягнення заборгованості за комісією
10 червня 2017 року набув чинності Закон України "Про споживче кредитування", у зв`язку із чим у Законі України "Про захист прав споживачів" текст статті 11 викладено в такій редакції: "Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України "Про споживче кредитування".
Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України "Про захист прав споживачів" з набуттям чинності Закону України "Про споживче кредитування" залишилися незмінними.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України "Про споживче кредитування", загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з частиною другою статті 8 Закону України "Про споживче кредитування" до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Відповідно до частини першої статті 11 Закону України "Про споживче кредитування" після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України "Про споживче кредитування" умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 прийнято висновок про те, що комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України "Про споживче кредитування" щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування".
У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що "у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України "Про споживче кредитування". Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування".
Умовами кредитного договору №1001338476403 від 20 червня 2019 року передбачено розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 2,99% щомісяця, що згідно Графіку платежів становить 5681,00 грн.
Разом з тим, кредитний договір №1001338476403 від 20 червня 2019 року не містить переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позичальнику та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту.
Ураховуючи, що банк не зазначив та не надав доказів наявності переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору, то положення пункту 4 та розділу «Графік платежів» кредитного договору №1001338476403 від 20 червня 2019 року щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати комісію за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Аналогічних висновків у справі з подібними правовідносинами дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21 (провадження № 61-4202сво22).
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню та з ОСОБА_1 слід стягнути на користь АТ «ПУМБ» заборгованість по кредитному договору №1001338476403 від 20 червня 2019 року у розмірі 125 736,12 грн.
Щодо судових витрат
Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Розподіляючи судові витрати, суд враховує, що позивачем сплачено в рахунок судового збору за звернення до суду із цим позовом 2662,40 грн, що підтверджується відповідним платіжним дорученням.
Суд дійшов висновку про стягнення на користь позивача 125 736,12 грн заборгованості за кредитним договором, задовольнивши 62,42% позовних вимог.
Отже з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1661,87 грн.
Керуючись ст. 4, 13, 81, 141, 263-265, 268, 280-283 ЦПК України, суд
ухвалив:
Задовольнити частково позовні вимоги Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до  ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість за кредитним договором №1001338476403 від 20 червня 2019 року у сумі 125 736,12 грн (сто двадцять п`ять тисяч сімсот тридцять шість гривень дванадцять копійок).
Стягнути з ОСОБА_1  на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» понесені витрати на сплату судового збору в розмірі 1661,87 (одна тисяча шістсот шістдесят одна гривня вісімдесят сім копійок) грн.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.
Повне рішення складено 07 серпня 2026 року.

Позивач:
Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк», адреса: вул.Андріївська, буд.4, м.Київ, 04070, код ЄДРПОУ 14282829.

Відповідач:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя          О.П. Бодрова