П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
^————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2026 р. | м. Одеса | Справа № 540/1639/21

| Головуючий в 1 інстанції: Потоцька Н.В. Місце ухвалення рішення: м. Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого – Лук`янчук О.В.
суддів – Бітова А.І.
– Ступакової І.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 02 липня 2026 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 12.07.2021 у справі №540/1639/21 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити з 19.02.2020 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до довідки, виданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Херсонській області 26.02.2020 року №321/02, з урахуванням раніше виплачених сум.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити з 01.01.2021 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до довідки, виданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Херсонській області 14.01.2021 року №110, з урахуванням раніше виплачених сум.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18.11.2021 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області залишено без задоволення. Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 12 липня 2021 року залишено без змін.
11.06.2026 ОСОБА_1 подано заяву, в якій він просить:
визнати дії ПФУ щодо умисної відмови виконати добровільно рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 12 липня 2021 року у справі №540/1639/21 протиправними та такими, що суперечать правовому порядку в Україні, оскільки ставлять під сумнів конституційну норму про обов`язковість судового рішення;
зобов`язати ПФУ надати довідку-розрахунок заборгованості щодо виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці;
звернути до негайного виконання рішення суду від 12 липня 2021 року у справі №540/1639/21 щодо стягнення з Головного Управління Пенсійного фонду України в Херсонській області всієї суми заборгованості щомісячного довічного грошового утримання з 19 лютого 2020 року по 31 січня 2022 року включно в сумі 352 744, 43 (триста п`ятдесят дві тисячі сімсот сорок чотири гривні 43 коп.) грн.;
стягнути з ПФУ всю суму боргу, яка утворилась з 19 лютого 2019 року по 31 січня 2022 року включно, в сумі 287 468,40 грн. (двісті вісімдесят сім тисяч чотириста шістдесят вісім гривень) на банківський рахунок для пенсійних виплат, відкритий у відділенні АТ КБ “ПриватБанк”.
В обґрунтування заяви зазначено, що ПФУ взяло на себе зобов`язання добровільно виконати рішення суду щодо погашення заборгованості, яка виникла з 19 лютого 2020 року по 31січня 2022 року включно, про що заявнику було повідомлено під час особистого прийому в ПФУ ще у грудні 2021 року. Виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в новому розмірі розпочато лише з 01 лютого 2022 року. Згідно листа ПФУ, направленого на електронну адресу заявника, доплата коштів по перерахунку заборгованості включена до реєстру судових рішень.
Разом з тим, ПФУ в своєму листі посилався на відсутність затвердженого бюджету ПФУ на 2025 рік. Облік нарахованих на виконання рішень суду сум пенсій (щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці) за минулий час та перерахованих пенсій за рішенням суду ведеться в базах одержувачів відповідних (електронних справах/електронних справах одержувачів на підставі рішень територіальних органів ПФУ про призначення (перерахунок)) відповідних виплат та у сформованому на їх підставі переліку одержувачів виплат на виконання судових рішень.
Відповідної інформації в особистому кабінеті заявника на порталі ПФУ на даний час немає. А також відсутнє посилання, на підставі чого розпочато виплату щомісячного довічного грошового утримання в новому розмірі з 01.02.2022 року.
До цього часу ПФУ не вжито заходів щодо виконання рішення суду в добровільному порядку.
Заручившись обіцянкою керівництва ПФУ про виконання рішення суду в добровільному порядку, заявник повністю довірився ПФУ у вирішенні цього питання і не став подавати ніяких заяв про примусове стягнення на свою користь з ПФУ заборгованості, яка виникла з 19 лютого 2020 року по 31січня 2022 року.
Скориставшись цим, ПФУ на протязі останніх 4-х років не робив жодних дій щодо погашення цієї заборгованості.
Лише з 31 жовтня 2025 року ПФУ розпочав здійснювати мені виплату заборгованості в розмірі ... аж 187,35 грн - один раз на місяць... Таку ж суму, а саме - 187,35 грн я отримав у листопаді та у грудні 2025 року.
В січні 2026 року ПФУ виплат з погашення існуючої заборгованості не робив, в лютому 2026 року на мій рахунок для зарахування щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в ПриватБанку поступило лише 103,00 грн, в березні 2026 року - 101,00 грн, а в квітні 2026 року - лише 100,00 грн, та в травні 2026 року - ще 100,00 грн, що вже взагалі виглядає не як погашення заборгованості з боку ПФУ, а як знущання...
На підставі ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим для виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Також заявник зазначає, що розмір заборгованості ПФУ від заявника скриває. Навіть коли 2 червня 2026 заявник зайшов у свій електронний кабінет, то не побачив розміру цієї заборгованості.
02 червня 2026 року за номером телефону гарячої лінії ПФУ 0800 503 753 заявник звернувся до ПФУ по телефону, однак консультант ПФУ по імені Петро повідомив, що в моїй пенсійній справі від бачить суму заборгованості, він знав, що я перебуваю в цей час у своєму електронному кабінеті, знав мій статус судді у відставці, повідомив мені, що бачить через програму ПФУ розмір моєї заборгованості, однак відмовився мені її озвучити. На моє прохання виконати свій обов`язок, просто розірвав зв`язок по телефону зі мною...
В листі ПФУ на електронну адресу (до речі, вона зазначена мною і прийнята до відома ПФУ в моєму електронному кабінеті) №11924-10009/11-02/8-2100/26 від 01.06.2026 зазначено, що сума невиплаченої пенсії за рішенням суду від 12.07.2021 року буде виплачена відповідно до постанови КМУ від 14.07.2025 року №821.
Разом з тим, 8 червня 2026 року Шостий апеляційний адміністративний суд підтвердив незаконність постанови Кабінету Міністрів України №821.
Оскільки зазначена постанова втратила чинність, то тепер посадові особи несуть кримінальну відповідальність за невиконання рішення суду.
Згідно з ч.1 п.1 ст. 371 КАСУ (судові рішення, які виконуються негайно)
Негайно виконуються рішення суду про:
1) Присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України - у межах стягнення за один місяць.
На підставі ч. 2. п.1 ст.371 КАСУ, суд, який ухвалив рішення, за заявою учасників справи або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в рішенні звернути до негайного виконання рішення:
1) у разі стягнення всієї суми боргу при присудженні платежів, визначених пунктами 1 і 2 частини першої цієї статті.
Тому прошу суд на підставі п. 1 ч.2 ст. 371 КАСУ звернути до негайного виконання рішення суду від 12 липня 2021 року в межах стягнення з ПФУ всієї суми боргу щодо періодичних платежів з Державного бюджету України, а саме:
зобов`язати ПФУ виплатити мені всю суму заборгованості щомісячного довічного грошового утримання, яка виникла з 19 лютого 2020 року по 31січня 2022 року включно. в сумі 352 644, 43 ( триста п`ятдесят дві тисячі шістьсот сорок чотири гривні 43 коп.) грн.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 02 липня 2026 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про звернення до негайного виконання рішення суду в порядку п. 1 ч. 2 ст. 371 КАС України – відмовлено повністю.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не повне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм права, просить скасувати ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 02 липня 2026 року Справа № 540/1639/21 - повністю та ухвалити нове судове рішення, в якому: визнати дії ПФУ щодо умисної відмови виконати добровільно рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 12 липня 2021 року у справі №540/1639/21 - протиправними та такими, що суперечать правовому порядку в Україні, оскільки ставлять під сумнів конституційну норму про обов?язковість судового рішення; звернути до негайного виконання рішення суду від 12 липня 2021 року у справі № 540/1639/21 щодо стягненя з Головного Управління Пенсійного фонду України в Херсонській області всієї суми заборгованості щомісячного довічного грошового утримання позивача з 19 лютого 2020 року по 31січня 2022 року включно в сумі 352 744, 43 ( триста п?ятдесят дві тисячі сімсот сорок чотири гривні 43 коп. ) грн.; стягнути з ПФУ всю суму боргу, яка утворилася з 19 лютого 2019 року по 31 січня 2022 року включно, в сумі 300 272, 24 ( триста тисяч двісті сімдесіт дві гривні 24 коп.) грн на мій рахунок для пенсійних виплат, відкритий у відділенні АТ КБ «ПриватБанк».
В своїй скарзі апелянт вказує, що Одеський окружний адміністративний суд ретельно не дослідив матеріали справи, а саме не встановив факт, що ПФУ зобов`язався у добровільному порядку виконати рішення суду, тому позивачем не подавалась заява про виконання рішення суду у примусовому порядку, тобто у його справі відсутній виконавчий лист про примусове стягнення державним виконавцем з ПФУ заборгованості.
Також зазначено, що заручившись обіцянкою керівництва ПФУ про виконання рішення суду в добровільному порядку, заявник повністю довірився ПФУ у вирішенні цього питання і не став подавати ніяких заяв про примусове стягнення на свою користь з ПФУ заборгованості, яка виникла з 19 лютого 2020 року по 31січня 2022 року.
Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.1 ч.1 ст.311 КАС України.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Суд першої інстанції, приймаючи оскаржувану ухвалу дійшов висновку, що зобов`язання вчинити певні дії, в тому числі перерахувати та виплатити щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, є вимогою немайнового характеру та, відповідно, не є тотожною за своїм змістом вимозі про стягнення конкретної суми, оскільки присудженню щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці мають передувати дії відповідача щодо її перерахунку та визначення нового розміру, а тому підстави для допуску до негайного виконання рішення суду відсутні.
Надаючи правову оцінку таким висновкам суду першої інстанції та доводам апеляційної скарги колегія суддів виходить з наступного.
Статтею 370 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
При цьому, статтею 371 КАС України визначено перелік судових рішень, які виконуються негайно.
Відповідно до ч.1 цієї статті негайно виконуються рішення суду про: 1) присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць; 2) присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; 3) поновлення на посаді у відносинах публічної служби; 4) припинення повноважень посадової особи у разі порушення нею вимог щодо несумісності; 5) уточнення списку виборців; 6) усунення перешкод та заборону втручання у здійснення свободи мирних зібрань; 7) накладення арешту на активи, що пов`язані з фінансуванням тероризму та стосуються фінансових операцій, зупинених відповідно до рішення, прийнятого на підставі резолюцій Ради Безпеки ООН, зняття арешту з таких активів та надання доступу до них.
Негайно також виконуються рішення суду, прийняті в адміністративних справах, визначених пунктами 1, 5 частини першої статті 263, пунктами 1-4 частини першої статті 283, статтями 289-6, 289-7, 289-8, пунктами 1 і 2 частини першої статті 289 цього Кодексу.
Частиною 2 наведеної статті передбачено, що суд, який ухвалив рішення, за заявою учасників справи або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в рішенні звернути до негайного виконання рішення: 1) у разі стягнення всієї суми боргу при присудженні платежів, визначених пунктами 1 і 2 частини першої цієї статті; 2) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності громадського об`єднання; про примусовий розпуск (ліквідацію) громадського об`єднання; 4) про встановлення обмеження щодо реалізації права на свободу мирних зібрань.
Відповідно до п.9 ч.2 ст.129 Конституції України, обов`язковість судового рішення є однією із основних засад судочинства.
Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.
Частинами 2, 4 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.
Відповідно до ч.2, 4 ст.372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.
У постанові від 28 січня 2026 року у справі №240/31635/23 Верховний Суд дійшов висновку, що негайне виконання в межах суми платежу за один місяць застосовується у разі стягнення грошових сум з відповідача. Оскільки способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату доплати до пенсії, а не стягнення грошових сум, негайне виконання рішення суду не застосовується.
Так, рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 12.07.2021 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, задоволено повністю.
Визнано протиправними та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 29.05.2020 року №51/03-18, від 17.03.2021 року №2180/03-16, якими відмовлено у перерахунку та виплаті у перерахованому розмірі ОСОБА_1 його щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно довідок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Херсонській області 26.02.2020 року №321/02, від 14.01.2021 року №110.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити з 19.02.2020 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до довідки, виданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Херсонській області 26.02.2020 року №321/02, з урахуванням раніше виплачених сум.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити з 01.01.2021 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до довідки, виданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Херсонській області 14.01.2021 року №110, з урахуванням раніше виплачених сум.
З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що зобов`язання вчинити певні дії, в тому числі перерахувати та виплатити щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, є вимогою немайнового характеру та, відповідно, не є тотожною за своїм змістом вимозі про стягнення конкретної суми, оскільки присудженню щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці мають передувати дії відповідача щодо її перерахунку та визначення нового розміру, підстави для допуску до негайного виконання рішення суду відсутні. 
Таким чином і доводи апелянта щодо скасування постанови КМУ № 821 є безпідставними, оскільки скасування постанови КМУ № 821 стосується порядку виплати заборгованості з боку органу ПФУ. Проте скасування Постанови № 821 не перетворює рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 12.07.2021 з вимоги немайнового характеру на рішення про безпосереднє стягнення конкретної суми. Відтак, ця обставина жодним чином не впливає на законність відмови суду першої інстанції в задоволенні заяви, поданої в порядку ст. 371 КАСУ.
Принагідно також зазначити, що інститут звернення рішення суду до негайного виконання передбачає можливість розпочати процедуру виконання судового рішення, яке ще не набрало законної силита стосується виключно рішень суду першої інстанції, які набирають законної сили в порядку ст.255 КАС України, відповідно до якої рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано; у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
В рамках даної справи рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 12.07.2021 в силу ст.255 КАС України, набрало законної сили 18.11.2021 - день ухвалення судом апеляційної інстанції постанови про залишення апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області без задоволення, рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 12 липня 2021 року залишити без змін.
Наведене свідчить, що судове рішення у даній справі (рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 12.07.2021 набрало законної сили та є обов`язковими до виконання з моменту набрання ними законної сили та їх подальше виконання здійснюється в порядку Закону України «Про виконавче провадження» на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. 
Щодо тверджень апелянта про те, що останній, заручившись обіцянкою керівництва ПФУ про виконання рішення суду в добровільному порядку, повністю довірився ПФУ у вирішенні цього питання і не став подавати ніяких заяв про примусове стягнення на свою користь з ПФУ заборгованості, яка виникла з 19 лютого 2020 року по 31січня 2022 року колегія суддів зазначає, що добровільне утримання від звернення до виконавчої служби з власних міркувань - це виключно особистий вибір позивача, який не може змінювати встановлений законом порядок виконання судових рішень.
Крім того, вимога апелянта, викладена в заяві щодо звернення до негайного виконання рішення суду та апеляційній скарзі про визнання дій дії ПФУ щодо умисної відмови виконати добровільно рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 12 липня 2021 року у справі № 540/1639/21 - протиправними та такими, що суперечать правовому порядку в Україні, оскільки ставлять під сумнів конституційну норму про обов?язковість судового рішення є процесуально невизначеною. Заявник взагалі не зазначив, у порядку якої саме процесуальної норми КАС України вона заявлена. 
КАС України містить чітке розмежування процесуальних механізмів і суд не наділений правом самостійно домислювати за процесуального учасника правову підставу та процесуальну форму його звернення 
Таким чином, суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Колегія суддів звертає увагу на ті обставини, що відповідно до правил п.41 «Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Підстав для скасування чи зміни ухвали суду 1-ї інстанції колегія суддів не вбачає, а доводи апеляційної скарги вважає такими, що висновків суду не спростовують.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 02 липня 2026 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає. 
Повний текст судового рішення виготовлений 11 серпня 2026 року. 

Головуючий суддя: О.В. Лук`янчук 

Суддя: А.І. Бітов

Суддя: І.Г. Ступакова