Справа №: 398/4429/26	

провадження №: 1-кп/398/477/26

ВИРОК
Іменем України 

"10" липня 2026 р. місто Олександрія
Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді       ОСОБА_1 ,
при секретарі       ОСОБА_2 , 
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Олександрія кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 22026120000000067 від 17.04.2026 року, стосовно  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Жезказган, Казахстан, громадянина України, пенсіонера, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.333 Кримінального кодексу України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 13.04.2026, переслідуючи мету порушення встановленого порядку здійснення міжнародних передач товарів, що підлягають державному експортному контролю, діючи з корисливих мотивів, з використанням можливостей відділення 28003 AT «Укрпошта», розташованому за адресою: Кіровоградська обл., Олександрійський р-н, м. Олександрія, вул. Ярмаркова, 52, оформив міжнародне поштове відправлення CA280031375UA, заповнивши митну декларацію форми CN 23, у якій зазначив себе як відправника - ОСОБА_6 , адреса: АДРЕСА_2, та вказав контактний номер телефону НОМЕР_1 . Отримувачем у вказаній декларації ОСОБА_3 вказав: ОСОБА_7 , адреса: АДРЕСА_3.
У вказаній митній декларації відправлення задекларовано як «NASOSY DLIA RIDYN» у кількості 1 шт., загальною вагою нетто 5,3 кг, загальною вартістю 1388,94 UAH, за кодом ТН ЗЕД 8413810000, із зазначенням країни призначення - Республіка Польща. Одержувачем відправлення зазначено ОСОБА_7 , адреса: АДРЕСА_4.
Надалі, 14.04.2026, у невстановлений досудовим розслідуванням час, у зоні митного контролю митного поста «Укрпошта» Київської митниці, розташованого на території логістичного центру «Київ» AT «Укрпошта» за адресою: м. Київ, вул. Г. Кірпи, 2, під час проведення митного огляду міжнародного поштового відправлення CA280031375UA, виявлено товар з ознаками, які можуть підпадати під заборони та обмеження щодо переміщення товарів та відповідно до ст.356 Митного кодексу України відібрано проби (зразки) для проведення дослідження.
Листом Київської митниці від 15.04.2026 № 7.8-5/20-06/7/7908 зазначений предмет направлено для проведення експертного дослідження до Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби.
Згідно з висновком експерта СЛЕД Держмитслужби від 23.04.2026 №1420003302-0196 встановлено, що наданий для дослідження металевий пристрій ідентифіковано як насос паливний відцентровий з електроприводом «ПНВ2Б», що призначений для перекачування палива в паливних системах вертольотів "Мі-17", "Мі-171" та літаків "Ан-28", "Ан-38", "Іл-18", "Іл-62М" як військового призначення, так і допущених до цивільного використання.
Наданий на дослідження насос паливний «ПНВ2Б» має ознаки спеціально призначеного обладнання для літальних апаратів, що зазначені в позиції МL10.a Списку товарів військового призначення, що є додатком до Порядку здійснення державного митного контролю за міжнародними передачами товарів військового призначення, затвердженого Постановою Міністрів України від 20.11.2003 №1807.
Згідно з відповіддю Державної служби експортного контролю України №3232/34-26 від 29.04.2026, за результатами експертиз, проведених Держекспортконтролем, товар з найменуванням (позначенням) «насоси типу ПНВ (ПНВ-2Б)» був віднесений до товарів військового призначення, які допущені для цивільного використання (позиція МL10.а Списку товарів військового призначення, міжнародні передачі яких підлягають державному контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.11.2003 №1807).
Згідно пункту 3 Порядку здійснення державного контролю за міжнародними передачами товарів військового призначення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.11.2003 № 1807, міжнародна передача товарів може здійснюватися суб`єктом здійснення міжнародних передач товарів (далі - суб`єкт) або іноземним суб`єктом господарської діяльності (далі - іноземний суб`єкт) за наявності у нього відповідного дозволу чи висновку Держекспортконтролю.
За наявними даними, громадянин України ОСОБА_3 не зареєстрований як суб`єкт здійснення міжнародних передач товарів, відповідні дозвільні документи йому не надавались.
Своїми умисними діями, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом пересилання міжнародного поштового відправлення здійснив міжнародну передачу товару: насосу паливного «ПНВ2Б», який має ознаки товарів військового призначення, які допущені для цивільного використання, що відповідає позиції МL10.a Списку товарів військового призначення, міжнародні передачі яких підлягають державному контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.11.2003 №1807, цим самим порушив встановлений порядок здійснення міжнародних передач товарів, що підлягають державному експортному контролю.
Суд кваліфікує діяння ОСОБА_3 за ч.1 ст.333 КК України, як порушення встановленого порядку здійснення міжнародних передач товарів, що підлягають державному експортному контролю.
26.06.2026 року між прокурором у кримінальному провадженні - начальником відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 470 та 472 КПК України. 
Зазначена угода була подана прокурором разом з обвинувальним актом, у зв`язку з чим, відповідно до ч. 2 ст. 474 КПК України, розгляд угоди проведений судом під час підготовчого судового засідання.
За умовами угоди прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 333 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному кримінальному правопорушенні, зобов`язався сприяти розслідуванню кримінального провадження. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести обвинувачений за ч. 1 ст. 333 КК України у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000,00 грн.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ч.2 статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні підтримав укладену з обвинуваченим ОСОБА_3 угоду щодо визнання винуватості у скоєнні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 333 КК України, зазначивши, що угода відповідає вимогам КПК України та КК України і просить її затвердити.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що він розуміє надані йому законом права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ч.2 ст. 473 КПК України, наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України. Крім того, ОСОБА_3 зазначив, що повністю визнає вину у вчиненні кримінального правопорушення, зазначеного у висунутому обвинуваченні згідно з обвинувальним актом без будь-яких застережень, повністю усвідомлює характер обвинувачення, вид покарання, який буде до нього застосований у разі затвердження угоди, повністю погоджується з мірою покарання, пояснив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просив затвердити угоду про визнання винуватості, яку він уклав добровільно та призначити узгоджене покарання.
Захисник ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги закону, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.
Заслухавши доводи учасників кримінального провадження, суд вважає, що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди (ч. 4 ст. 469 КПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Після виконання вимог ст. 474 КПК України, перевіривши угоду на її відповідність нормам КПК, КК України та інших законів, суд встановив, що укладена у цьому кримінальному провадженні угода про визнання винуватості відповідає вимогам закону, невідповідність угоди вимогам ч. 7 ст. 474 КПК України судом не встановлена, зокрема:
- дії обвинуваченого кваліфіковано вірно за ч. 1 ст. 333 КК України, як порушення встановленого порядку здійснення міжнародних передач товарів, що підлягають державному експортному контролю.
- умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;
- угода укладена добровільно, фактичні підстави для визнання винуватості наявні;
- міра покарання у виді штрафу за ч.1 ст.333 КК України, узгоджена сторонами, відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, особи винного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, пенсіонер, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, наявність обставин, що пом`якшують покарання, до яких відносяться щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, які обтяжують покарання, а тому є необхідною і достатньою для досягнення мети виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів та є справедливою.
Отже, підстав для відмови у затвердженні угоди, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено.
За таких обставин суд вважає за можливе затвердити зазначену угоду про визнання винуватості.
Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 174 КПК України суд вирішує питання про скасування арешту майна. 
Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 472-476 КПК України, суд, 
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 26.06.2026 року між прокурором у кримінальному провадженні - начальником відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 22026120000000067 від 17.04.2026 року.
ОСОБА_3 ,   ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.333 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 копійок, без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.
Арешт накладений ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м.Кропивницького від 24.06.2026 року (справа №405/2897/26, провадження 1-кс/405/1934/26) скасувати після набрання вироком законної сили.
Речові докази: мобільний телефон марки «Redmi Note 15», з IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , з сім-картою з номером НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні в ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_5 - повернути власнику  ОСОБА_3 .
Насос паливний відцентровий з електроприводом «ПНВ2Б», який знаходиться на зберіганні в ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_5, конфіскувати в дохід держави та передати на потреби Збройних Сил України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий          ОСОБА_1