ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
61022, м. Харків, пр. Науки, 5
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України 

07.09.2026р. Справа № 905/438/26 
Господарський суд Донецької області у складі судді Харакоза К.С.,
розглянувши справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги», м.Дніпро, 
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «АЖУР», м.Маріуполь, Донецька область, 
про стягнення 193 141,52 грн, 
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги» через систему Електронний суд звернулося до Господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АЖУР» про стягнення 193 141,52 грн. 
В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору про постачання електричної енергії споживачу на умовах Комерційної пропозиції «Вільна (строкова)», в частині оплати в повному обсязі поставленої електричної енергії у лютому 2022, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в сумі 119 817,11 грн - основного боргу, 13 964,46 грн - 3% річних, 59 359,95 грн - інфляційних втрат.
Хід розгляду справи та процесуальні дії.
Ухвалою від 07.07.2026 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі №905/438/26; справу визначив розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Також, даною ухвалою суд встановив сторонам строк на подання заяв по суті спору, заперечень та доказів.
Відповідно до ч. 5 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.
Згідно з частиною одинадцятою статті 242 ГПК України, якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Суд встановив, що відповідач у справі електронний кабінет в системі «Електронний суд» не зареєстрував.
За приписами ч. 4 ст. 120 ГПК України ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії.
Згідно позовної заяви, відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням відповідача, є: 87504, Донецька область, м.Маріуполь, Нікопольський проспект, буд.2.
Згідно Акту відділу документального забезпечення та контролю (канцелярія) Господарського суду Донецької області від 08.07.2026 ухвала про відкриття провадження у справі №905/438/26 не відправлена у зв`язку з тимчасовою відсутністю обміну з відділенням поштового зв`язку відповідача в умовах воєнного стану.
Відповідно Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, що затверджений наказом Міністерства розвитку громад та територій №376 від 28.02.2025, Маріупольська міська територіальна громада з 05.03.2022 є тимчасово окупованою російською федерацією територією України. 
Статтею 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» встановлено, що якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають електронного кабінету, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання.
Задля повідомлення відповідача про відкриття провадження у даній справі відповідача суд направив ухвалу суду на електронну адресу - ajurmariupol@ukr.net, відомості про яку містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. В матеріалах справи наявна довідка про доставку ухвали про відкриття провадження у справі відповідачу.
У даному випадку судом також враховано, що за приписами ч.1 ст. 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.
Згідно з ст. 12.1. ч.1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають електронного кабінету, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання. Суд викликає або повідомляє таких учасників справи про дату, час і місце інших судових засідань чи про вчинення відповідної процесуальної дії через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання або вчинення відповідної процесуальної дії. З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.
Також, суд на офіційному сайті Господарського суду Донецької області на веб-порталі «Судова влада» опублікував оголошення зі змістом резолютивної частини ухвали про відкриття провадження у справі. Роздруківка оголошення наявна в матеріалах справи.
Також, відповідно до ч.2 ст. 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.
Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).
Враховуючи наведене, суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалою суду про відкриття провадження у справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).
Отже, відповідач був належним чином повідомлений про рух справи.
Станом на дату ухвалення цього рішення у встановлений строк відповідачем не надано відзиву на позовну заяву, про причини та/або намір вчинити відповідні дії суд не повідомляв.
У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до частини 5 статті 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.
Будь-яких заяв або клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідно до статті 252 ГПК України від учасників справи на адресу суду не надходило.
За таких обставин, не вбачаючи підстав для розгляду даної справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи з власної ініціативи, суд розглядає справу в порядку частини 8 статті 252 ГПК України за наявними в ній матеріалами в межах встановленого чинним процесуальним законодавством строку, без проведення судового засідання.
Згідно з ч.4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.
Під час розгляду справи суд дослідив письмові докази, що містяться в матеріалах справи.
Фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин.
Як зазначає позивач, 23.11.2018 між ТОВ «Донецькі енергетичні послуги», як постачальником, та Товариством з обмеженою відповідальністю «АЖУР», як споживачем, укладено договір про постачання електричної енергії споживачу №1115 шляхом підписання заяви-приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу.
Для проведення розрахунків постачальником було відкрито споживачу особистий рахунок №1115.
Відповідно до п. 2.1. договору, за цим договором постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.
Початком постачання електричної енергії споживачу є дата, зазначена в заяві-приєднанні, яка є додатком 1 до цього договору, якщо інша дата не визначена комерційною пропозицією (п. 3.1. договору).
Пунктом 3.4. договору визначено, що постачальник за цим договором не має права вимагати від споживача будь-якої іншої плати за електричну енергію, що не визначена у комерційній пропозиції, яка є додатком 2 до цього договору.
Згідно з п. 5.1. договору споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до цього договору.
Відповідно до п. 5.4. договору ціна електричної енергії має зазначатися постачальником у рахунках про оплату електричної енергії за цим договором. У випадках застосування до споживача диференційованих цін електричної енергії суми, вказані в рахунках, можуть відображати середню ціну, обчислену на базі різних диференційованих цін.
Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць. Дата початку та кінця розрахункового періоду зазначаються в заяві-приєднанні (п. 5.5. договору).
У пункті 5.6. договору визначено, що розрахунки споживача за цим договором здійснюються на поточний рахунок постачальника. При цьому, споживач не обмежується у праві здійснювати оплату за цим договором через банківську платіжну систему, он-лайн переказ, поштовий переказ, внесення готівки через касу постачальника (за наявності), та в інший, не заборонений законодавством спосіб. Оплата вартості електричної енергії за цим договором здійснюється споживачем виключно шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника. Оплата вважається здійсненою після того як, на поточний рахунок постачальника надійшла вся сума коштів, що підлягає сплаті за куповану електричну енергію відповідно до умов цього договору. Поточний рахунок постачальника зазначається у платіжних документах постачальника, у тому числі у разі його зміни.
Відповідно до п. 5.7. договору оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строк, визначений у рахунку, який не може бути меншим 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання його споживачем, або протягом 5 (п`яти) робочих днів від дати, зазначеної у комерційній пропозиції, щодо оплати рахунку, оформленого споживачем. Всі платіжні документи, що виставляються постачальником споживачу, мають містити чітку інформацію про суму платежу, порядок та строки оплати, що погоджені сторонами цього договору, а також інформацію щодо адреси, телефонів, офіційних веб-сайтів для отримання інформації про подання звернень, скарг та претензій щодо якості постачання електричної енергії та надання повідомлень про загрозу електробезпеки. 
Споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього договору (п. 6.2. договору).
Пунктом 9.1. договору визначено, що за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та чинним законодавством.
Цей договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав споживач, та набуває чинності з дати подання споживачем заяви-приєднання, якщо інше не встановлено комерційною пропозицією. Умови цього договору починають виконуватись з дати початку постачання електричної енергії, зазначеної споживачем у заяві-приєднанні та сплати рахунку (квитанції) постачальника. Цей договір в частині виконання зобов`язань споживача щодо оплати діє до повного виконання споживачем таких зобов`язань (п. 13.1. договору).
Договір №1115 від 23.11.2018 підписаний сторонами та скріплений печатками товариств без зауважень та застережень.
В заяві-приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу, яка є додатком 1 до договору №1115 значаться дані щодо споживача Товариства з обмеженою відповідальністю «АЖУР»; початок постачання електричної енергії з січня 2019, але не раніше наступного дня, за днем подачі цієї заяви, якщо інше не визначено комерційною пропозицією обраною споживачем. Оператор системи розподілу, з яким споживач уклав договір про надання послуг з розподілу електричної енергії - АТ «ДТЕК Донецькі електромережі».
Погодившись з цією заявою-приєднанням (акцептувавши її), споживач засвідчує вільне волевиявлення щодо приєднання до умов договору в повному обсязі. З моменту акцептування цієї заяви-приєднання в установленому Правилами роздрібного ринку порядку споживач та постачальник набувають всіх прав та обов`язків за договором і несуть відповідальність за їх невиконання (неналежне виконання) згідно з умовами договору та чинним законодавством України.
Своїм підписом споживач підтверджує згоду на автоматизовану обробку його персональних даних згідно з чинним законодавством та можливу їх передачу третім особам, які мають право на отримання цих даних згідно з чинним законодавством, у тому числі щодо кількісних та/або вартісних обсягів наданих за договором послуг.
Заяву-приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу підписано відповідачем та скріплено печаткою товариства.
Як вказує позивач, на період виникнення заборгованості діяла комерційна пропозиція «Вільна (строкова)» постачальника електричної енергії ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» (далі - комерційна пропозиція).
Згідно п.4.1. комерційної пропозиції розрахунки за електричну енергію здійснюються виключно в грошовій формі відповідно до умов договору, шляхом перерахування коштів тільки на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника, вказаний у рахунку на оплату та на сайті постачальника.
Пунктом 4.2. комерційної пропозиції визначено, що прийняттям даної комерційної пропозиції, споживач надає згоду та доручає постачальнику здійснення зарахування грошових коштів, що надійшли в рахунок з оплати електричної енергії (аванси, переплати тощо), між відповідними рахунками (розрахунковий та поточний із спеціальним режимом використання) таким чином, щоб забезпечити їх коректне відображення, в тому числі у випадку помилкового перерахування споживачем, зарахування переплат в рахунок погашення заборгованості чи споживання майбутніх періодів, у випадку коригування обсягів оператором системи, та в інших випадках, в тому числі при внесенні змін до чинного законодавства.
Оплата обсягів споживання електричної енергії здійснюється: - 100% вартості прогнозованого обсягу споживання електричної енергії у розрахунковому періоді оплачується не пізніше, ніж за 5 робочих днів до дати початку розрахункового періоду; - остаточний розрахунок за фактичним обсягом споживання - не пізніше, ніж на 5 робочий день після закінчення розрахункового періоду після здійснення нарахування постачальником (п.5.1. комерційної пропозиції).
Відповідно до п. 6.1. комерційної пропозиції рахунок на оплату прогнозованого обсягу споживання електричної енергії формується постачальником і надається (направляється) споживачу доступними каналами зв`язку, зокрема передбаченими в п.10.5. Комерційної пропозиції. Прогнозований обсяг споживання визначається постачальником на підставі відомостей про обсяги прогнозованого споживання електричної енергії наданих адміністратором комерційного обліку (оператором системи), або розрахованих за допомогою власних програмних ресурсів за середньодобовим споживанням минулих періодів, чи з урахуванням інших відомостей, в тому числі щодо потужності площадок обліку у нових споживачів.
Згідно з пунктом 6.3. комерційної пропозиції, рахунок на оплату фактично спожитого у розрахунковому періоді обсягу електричної енергії надається, як правило, до 10 числа місяця наступного за розрахунковим (після отримання звіту споживання про покази засобу обліку постачальником або після отримання постачальником від оператора системи розподілу даних про обсяги споживання споживача). У разі неодержання рахунку, споживач самостійно оформлює платіжні документи та здійснює оплату на їх підставі у строк, зазначений у п.5.1. комерційної пропозиції.
Акт прийняття-передавання оформлюється постачальником у день формування рахунку за фактично спожиту електричну енергію або за вимогою споживача (пункт 6.4. комерційної пропозиції).
Пунктом 7.1. комерційної пропозиції визначено, що у разі, якщо споживач порушив терміни (строки) оплати, нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на день прострочення, за кожен день прострочення, до дати повної оплати (датою оплати вважається день зарахування коштів на рахунок постачальника), та 3% річних від суми боргу. Санкції сплачуються споживачем з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення на розрахунковий рахунок для оплати пені.
Згідно з пунктом 9.1. комерційної пропозиції, договір на умовах даної Комерційної пропозиції починає діяти з першого дня розрахункового періоду з ____20__р., але не раніше дати підписання цієї комерційної пропозиції. Договір укладається на строк ___ календарних місяців та вважається продовженим на кожен наступний календарний рік, якщо постачальник не відмовиться від його пролонгації в зв`язку з порушенням споживачем умов п.5.1. цієї комерційної пропозиції.
Постачальник інформує споживача, про будь-яку зміну умов договору, та/або надає іншу інформацію, яка стосується взаємовідносин сторін та/або може бути корисною для споживача, шляхом направлення відповідної інформації одним із наступних способів: - через особистий кабінет; - на своєму офіційному сайті у мережі Інтернет; - засобами електронного зв`язку на електронну адресу вказану споживачем; - СМС-повідомленням, на номер наданий споживачем, за допомогою чат-програм; - в місцях обслуговування клієнтів, тощо (п.10.6. комерційної пропозиції).
Комерційна пропозиція підписана зі сторони позивача та скріплена його печаткою.
Ураховуючи, що доказів припинення дії договору сторонами не надано, суд дійшов висновку, що договір був чинним на момент виникнення спірних правовідносин.
Звертаючись до суду з відповідними позовом, позивач зазначав, що на підставі отриманих даних про спожиті відповідачем обсяги електроенергії, ним були сформовано акт прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) за лютий 2022 на суму 149 339,75 грн з ПДВ, сформовано рахунок №1115 від 05.03.2022 за розрахунковий період лютий 2022 року на суму 149 339,75 грн. Кінцева дата сплати - 14.03.2022.
Акт та рахунок за березень 2022 року підписано та скріплено печаткою з боку підприємства позивача. 
Як зазначає позивач, вищезазначені рахунок та акт приймання-передавання доступні у сервісі «Особистий кабінет». 
Також, позивач зауважує, що факт реєстрації відповідача у сервісі «Особистий кабінет» (до позовної заяви додано роздруківку з Особистого кабінету відповідача (з веб-сервісу Особистий кабінет), можливість доступу відповідача до вказаних рахунків у сервісі, відсутність звернень щодо отримання роз`яснень стосовно виставлених рахунків та/або обсягів споживання електроенергії, зазначених у рахунках, лише свідчить про фактичну згоду відповідача зі здійсненими позивачем нарахуваннями.
У заяві-приєднанні до договору про постачання електричної енергії споживачу визначено, що оператор системи розподілу, з яким споживач уклав договір про надання послуг з розподілу електричної енергії - АТ «ДТЕК Донецькі електромережі».
АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» надав інформацію про обсяги спожитої відповідачем у лютому 2022 електричної енергії, які і були відображені постачальником в акті прийняття-передавання електричної енергії за лютий 2022. Згідно з відображеною інформацієї «Обсяги спожитої електроенергії» фактичний обсяг споживання електричної енергії за лютий 2022 року, становить 32025 кВт*год.
Також, позивач додав до позовної заяви лист АТ «ДТЕК «Донецькі електромережі» №64/8860-вих від 11.08.2025, в якому останній повідомив, що на теперішній час між ним та ТОВ «АЖУР» укладений та діє договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №1115 від 01.01.2019. Також, зазначені об`єкти, до яких здійснювалось постачання електричної енергії.
З тексту позовної заяви, виписок по рахунку та розрахунку заборгованості позивача вбачається, що у розрахунковий період лютий 2022 було враховано сплачену відповідачем попередню сплату у розмірі 29522,64 грн. Таким чином, розмір основної суми заборгованості за вказаним договором на момент подачі позовної заяви складає 119 817,11 грн.
Несплата відповідачем суми поставленої електричної енергії стала підставою для нарахування штрафних санкцій, а саме інфляційних втрат та 3% річних та звернення позивача до суду.
Джерела права, акти їх застосування та мотиви, з яких виходить господарський суд при прийнятті рішення.
Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.
Згідно з пунктом 4 частини 3 статті 129 Конституції України та статями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність. Допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).
Регулювання відносин, що виникають у зв`язку із продажем електричної енергії, здійснюється Цивільним кодексом України, Законом України «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14.03.2018, Кодексом комерційного обліку електричної енергії, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 за №311 і безпосередньо договором.
Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання згідно із ст.11, 509 Цивільного кодексу України виникають, зокрема, з договору.
За своєю правовою природою укладений між сторонами у справі договір є договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу.
У відповідності до ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.
Статтею 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Закон України «Про ринок електричної енергії» визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище.
Положеннями частин 1, 2 ст. 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.
Відповідно до пункту 38 частини 1 статті 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» комерційний облік електричної енергії - сукупність процесів та процедур із забезпечення формування даних щодо обсягів виробленої, відпущеної, переданої, розподіленої, спожитої, імпортованої та експортованої електричної енергії у визначений проміжок часу з метою використання таких даних для здійснення розрахунків між учасниками ринку.
Приписами частини 1 статті 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 58 Закону України "Про ринок електричної енергії" споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.
Як було встановлено судом та не заперечується сторонами, спірні правовідносини у справі виникли на підставі договору про постачання електричної енергії споживачу №1115 від 23.11.2018, позивач належним чином виконав свої зобов`язання з договором на загальну суму 119 817,11 грн з ПДВ, відомості про оплату відповідачем у суду відсутні. 
З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договору позивач склав акт прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) до договору про постачання електричної енергії споживачу №1115 від 23.11.2018 за лютий 2022 року від 28.02.2022, кількість прийнятої-переданої (спожитої) електроенергії 32025 кВт*год на суму 149 339,75 грн, у тому числі ПДВ 24 889,96 грн.
Також, позивач надав рахунок за спожиту електроенергію №1115 за лютий 2022 року від 05.03.2022 на суму 149 339,75 грн сформований на підставі отриманих даних про спожиті відповідачем обсяги електричної енергії у лютому 2022.
Факт отримання відповідачем вищевказаного акту приймання-передавання товарної продукції (електроенергії) та рахунку за спожиту електроенергію не заперечується.
Відповідно до пунктів 4, 5 частини 2 статті 53 Закону України "Про ринок електричної енергії" адміністратор комерційного обліку на ринку електричної енергії відповідно до правил ринку, кодексу комерційного обліку та інших нормативно-правових актів: надає дані комерційного обліку електричної енергії адміністратору розрахунків та іншим учасникам ринку; створює та управляє базами даних комерційного обліку електричної енергії, а також централізованими реєстрами постачальників послуг комерційного обліку, точок комерційного обліку та автоматизованих систем, що забезпечують комерційний облік електричної енергії.
Щодо обсягів розподіленої електричної енергії за лютий 2022 суд зазначає, що матеріали справи містять надану АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» Інформацію щодо фактичного (звітного) корисного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку (площадками вимірювання) споживачів які приєднані до електричних мереж або відносяться до території ліцензованої діяльності оператора системи розподілу згідно якої, фактичний (звітний) обсяг споживання електроенергії відповідачем за лютий 2022 становить 32025 кВт*год. Листи підписано кваліфікованим та удосконаленим електронним підписом керівника Департаменту з клієнтських операцій АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» Шашацькою К.Г. Підпис перевірено протоколом створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису від 01.08.2025.
Як було встановлено судом, пунктом 5.7. договору визначено, що оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строк, визначений у рахунку, який не може бути меншим 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання його споживачем, або протягом 5 (п`яти) робочих днів від дати, зазначеної у комерційній пропозиції, щодо оплати рахунку, оформленого споживачем.
Умовами комерційної пропозиції визначено, що оплата обсягів споживання електричної енергії здійснюється: - 100% вартості прогнозованого обсягу споживання електричної енергії у розрахунковому періоді оплачується не пізніше, ніж за 5 робочих днів до дати початку розрахункового періоду; - остаточний розрахунок за фактичним обсягом споживання - не пізніше, ніж на 5 робочий день після закінчення розрахункового періоду після здійснення нарахування постачальником (п.5.1. комерційної пропозиції). 
Згідно з пунктом 6.3. комерційної пропозиції, рахунок на оплату фактично спожитого у розрахунковому періоді обсягу електричної енергії надається, як правило, до 10 числа місяця наступного за розрахунковим (після отримання звіту споживання про покази засобу обліку постачальником або після отримання постачальником від оператора системи розподілу даних про обсяги споживання споживача). У разі неодержання рахунку, споживач самостійно оформлює платіжні документи та здійснює оплату на їх підставі у строк, зазначений у п.5.1. комерційної пропозиції.
Як встановлено судом, факт реєстрації відповідача у сервісі «Особистий кабінет» підтверджено доданою до позовної заяви роздруківкою з Особистого кабінету відповідача (з веб-сервісу Особистий кабінет).
Отже, відповідач міг користуватися сервісом «Особистий кабінет», формувати рахунки, тощо.
Суд зазначає, що процедура оскарження даних ОСР та ППКО щодо обсягів споживання електричної енергії передбачена кодексом комерційного обліку електричної енергії.
Відповідач не надав доказів оскарження вказаних у рахунку постачальника обсягу спожитої електроенергії чи доказів звернення щодо отримання роз`яснень стосовно виставленого рахунку та обсягу споживання електроенергії, зазначеного у рахунку у зв`язку з наявністю сумнівів щодо правильності показників обсягів споживання електроенергії.
Згідно із вимогами статей 525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.
За приписами ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).
Отже, враховуючи умови договору про постачання електричної енергії споживачу №1115 від 23.11.2018, строк оплати відповідачем спожитої електроенергії за лютий 2022 є таким, що настав.
Як вже зазначалось, з тексту позовної заяви, виписок по рахунку та розрахунку заборгованості позивача вбачається, що у розрахунковий період лютий 2022 було враховано сплачену відповідачем попередню сплату у розмірі 29522,64 грн. 
Таким чином, розмір основної суми заборгованості за вказаним договором на момент подачі позовної заяви складає 119 817,11 грн.
Доказів погашення заборгованості в повному обсязі матеріали справи не містять.
Враховуючи викладене, а також те, що в матеріалах справи відсутні, а відповідачем не надані докази, які б спростовували наявність заборгованості перед позивачем, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення основного боргу в сумі 119817,11 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Щодо вимоги про стягнення 3% річних, інфляційних втрат.
Окрім суми основного боргу, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 13 964,46 грн за загальний період з 15.03.2022 до 31.01.2026, інфляційні втрати у розмірі - 59 359,95 грн за період з 01.04.2022 до 31.12.2025.
За приписами ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Правові наслідки порушення грошового зобов`язання передбачені, зокрема, статей 549, 611, 625 Цивільного кодексу України.
За приписами статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Пунктом 9.1. договору визначено, що за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та чинним законодавством.
У разі, якщо споживач порушив терміни (строки) оплати, нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на день прострочення, за кожен день прострочення, до дати повної оплати (датою оплати вважається день зарахування коштів на рахунок постачальника), та 3% річних від суми боргу. Санкції сплачуються споживачем з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення на розрахунковий рахунок для оплати пені (п. 7.1. комерційної пропозиції).
Отже, порушення боржником прийнятих на себе зобов`язань тягне за собою відповідні правові наслідки, які полягають у можливості застосування кредитором до боржника встановленої законом або договором відповідальності.
Перевіривши надані позивачем розрахунки інфляційних втрат та 3% річних, судом встановлено, що позивачем правильно визначені періоди нарахувань.
Перевіривши розрахунок 3% річних, суд встановив, що він є арифметично неправильним.
Здійснивши власний розрахунок 3 % річних за визначений позивачем період (з 15.03.2022 до 31.01.2026) за допомогою калькулятора інформаційної бази ЛІГА.ЗАКОН, суд встановив, що належний розмір 3% річних становить 13 964,44 грн.
Суд, перевіривши за допомогою калькулятора інформаційної бази ЛІГА.ЗАКОН наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат, дійшов висновку, що вказаний розрахунок зроблено вірно, тому позовні вимоги щодо стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 59 359,95 грн підлягають задоволенню.
Таким чином стягненню підлягають 3% річних в сумі 13 964,44 грн, інфляційні втрати в сумі 59 359,95 грн.
Проаналізувавши встановлені у справі обставини, оцінивши досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку за своїм внутрішнім переконанням, господарський суд, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача 193 141,50 грн, з яких: 119 817,11 грн - сума боргу за спожиту електричну енергію, 13 964,44 грн - 3% річних та 59 359,95 грн - інфляційних втрат.
Розподіл судових витрат.
Згідно статті 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись статтями 7, 13, 42, 46, 86, 123, 129, 210, 233, 236-241, 250-252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги», до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «АЖУР», про стягнення 193141,52 грн, задовольнити частково. 
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АЖУР» (87504, Донецька область, м.Маріуполь, Нікопольський проспект, буд.2; код ЄДРПОУ 20365942) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги» (49001, Дніпропетровська обл., м.Дніпро, вул. Січових стрільців, б.4Д; код ЄДРПОУ 42086719) заборгованість у розмірі 119 817,11 грн, 3% річних у розмірі 13 964,44 грн, суму інфляційних втрат у розмірі 59 359,95 грн, а також судовий збір у розмірі 2 662,40 грн. 
В решті вимог відмовити.
Видати наказ після набрання рішенням законної сили.
Згідно із ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.
Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду.
Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі http://dn.arbitr.gov.ua.  

Суддя К.С. Харакоз