Єдиний унікальний номер 741/1749/25
Провадження № 2/741/278/26

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 10 червня 2026 року 

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого – судді Киреєва О.В.,
з участю секретаря судового засідання Герасимчук Н.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі – позивач) до ОСОБА_1 про стягнення переплати пенсії,
встановив:
Позивач звернувся до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області перебуває ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який з 04 квітня 2018 року отримував пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». На підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року № 540-ІХ відповідачу була продовжена виплата пенсії по інвалідності з 01 червня 2020 року по 12 лютого 2021 року, у період дії карантину, без результатів повторного огляду МСЕК. Згідно з випискою МСЕК серії 12 ААГ № 473336 від 21 лютого 2024 року відповідач визнаний інвалідом 3 групи загального захворювання з 13 лютого 2021 року по 28 лютого 2025 року. У зв`язку із цим пенсійну справу було приведено у відповідність із законодавством, а по особовому рахунку виникла переплата пенсії за період з 01 червня 2020 року по 12 лютого 2021 року в сумі 11746,94 грн. Відповідач не звертався до позивача із заявою про припинення виплати пенсії по інвалідності. Листом від 12 березня 2024 року № 2500-0403-8/17843 позивачем було запропоновано відповідачу добровільно повернути переплату пенсії, однак на час подання позовної заяви кошти відповідачем не повернуто.
Позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь переплату пенсії в розмірі 11746,94 грн. та понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн.
У судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує, просив розгляд справи проводити без їх участі.
У судове засідання відповідач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги не визнає, не просив розгляд справи відкласти.
Суд розглядає справу у загальному порядку в відсутності учасників справи за наявними у ній доказами, оскільки позбавлений можливості з`ясувати думку представника позивача щодо проведення заочного розгляду справи та в даному випадку відсутні підстави, передбачені ст. 223 ЦПК України, для відкладення розгляду справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
У судовому засіданні встановлено, на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області перебуває ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який з 04 квітня 2018 року отримував пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року № 540-IX розділ XV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» доповнено пунктом 14-6 такого змісту: У разі пропуску в період здійснення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України, строку повторного огляду медико-соціальної експертизи особою з інвалідністю виплата пенсії по інвалідності не зупиняється до закінчення терміну дії зазначених заходів з подальшим проведенням перерахунку розміру виплаченої пенсії на підставі заяви та результатів переогляду особи з інвалідністю.
На підставі наведеного відповідачу була продовжена виплата пенсії по інвалідності з 01 червня 2020 року по 12 лютого 2021 року, у період дії карантину, без результатів повторного огляду МСЕК.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» застрахована особа зобов`язана повідомляти територіальні органи Пенсійного фонду про зміну даних, що вносяться до її персональної облікової картки в системі персоніфікованого обліку та Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування, виїзд за межі держави та про обставини, що спричиняють зміну статусу застрахованої особи, протягом десяти днів з моменту їх виникнення.
Згідно з випискою МСЕК серії 12 ААГ № 473336 від 21 лютого 2024 року відповідач визнаний інвалідом 3 групи загального захворювання з 13 лютого 2021 року по 28 лютого 2025 року.
У зв`язку із цим пенсійну справу було приведено у відповідність із законодавством, а по особовому рахунку виникла переплата пенсії за період з 01 червня 2020 року по 12 лютого 2021 року в сумі 11746,94 грн.
Листом від 12 березня 2024 року № 2500-0403-8/17843 позивачем було запропоновано відповідачу добровільно повернути переплату пенсії, однак на час подання позовної заяви кошти відповідачем не повернуто.
Відповідно до ст.ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Статтею 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що пенсія по інвалідності призначається на весь строк встановлення інвалідності.
Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у разі визнання особи, яка пройшла повторний огляд, здоровою пенсія виплачується до кінця місяця, по який встановлено інвалідність.
Статтею 35 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначені строки виплати пенсії по інвалідності в разі зміни групи інвалідності або відновлення працездатності, зокрема, у разі визнання особи, яка пройшла повторний огляд здоровою, пенсія виплачується до кінця місяця, по який встановлено інвалідність. Органи медико-соціальної експертизи зобов`язані повідомляти територіальні органи Пенсійного фонду у порядку, встановленому законодавством, про результати повторного огляду осіб, яким призначена пенсія по інвалідності, та про нез`явлення цих осіб на зазначений огляд (ч. 3 ст. 35 Закону).
Таким чином, законодавець покладає обов`язок саме на органи МСЕК повідомляти територіальні органи Пенсійного фонду про результати повторного огляду осіб.
Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Зобов`язання з повернення безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала.
Відповідно до ст. 1214 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналась або могла дізнатись про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає за допущене нею погіршення майна.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України встановлено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.
При цьому, у ст. 1215 ЦК України передбачені загальні випадки, за яких набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Її тлумачення свідчить, що законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності набувача такої виплати. При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.
Такий правовий висновок щодо застосування ст. 1215 ЦК України викладений, зокрема, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі 753/15556/15-ц. 
Таким чином, переплачені суми пенсії можуть бути утримані позивачем лише за умови зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Позивачем не надано доказів того, що переплата пенсії виникла внаслідок зловживань з боку відповідача та, що відповідач допустив недобросовісну поведінку чи надав недостовірні дані.
У пункті 71 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року зазначено, що ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.
Аналогічний висновок міститься у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки, у справі «Гаші проти Хорватії».
Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, враховуючи, що позивач не надав суду доказів неправомірної поведінки відповідача або подання ним неправдивих даних для призначення чи перерахунку пенсії, беручи до уваги те, що нарахування пенсії проведено за відсутності рахункової помилки та недобросовісності з боку набувача коштів, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у справі покладаються на позивача.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Керуючись ст.ст. 141, 259, 263, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд, – 
ухвалив:
У задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, код ЄДРПОУ 21390940, місцезнаходження: м. Чернігів, вул. П`ятницька, 83А, до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , про стягнення переплати пенсії – відмовити.
На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В.Киреєв