П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 348/2661/26

10 вересня 2026 року м. Надвірна

Суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Гундяк Т.Д., розглянувши справи про адміністративні правопорушення, які надійшли з Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону, про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , одруженого, військовослужбовця, головного сержанта - командира 4 зенітно-кулеметного відділення 2 зенітно-кулеметного взводу 1 зенітно-кулеметної роти військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, ч. 2 ст. 172-17 КУпАП
встановив:
Головний сержант ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 .
У відповідності до вимог ст. 32 Статуту внутрішньої служби 3бройних Сил України військовослужбовці сержантського складу є начальником за військовим званням для військовослужбовців рядового складу однієї з ними військової частини.
Відповідно до ст. 125, 126 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, командир відділення в мирний і воєнний час відповідає за успішне виконання відділенням завдань за призначенням, навчання і виховання військовослужбовців відділення, їх військову дисципліну, морально-психологічний стан, охайний зовнішній вигляд, стройову та фізичну підготовку, правильне зберігання, експлуатацію і утримання в належному стані озброєння, техніки та іншого майна відділення.
Командир відділення підпорядковується командиру взводу та головному сержантові взводу і є безпосереднім начальником особового складу відділення.
Командир відділення зобов?язаний: підтримувати бойову готовність особового складу, озброєння і техніку відділення; знати тактику дій відділення різних видах бою, вміло командувати особовим складом під час виконання завдань за призначенням; досконало знати і вміло володіти всіма видами озброєння і техніки відділення; постійно працювати над удосконаленням особистого рівня професійних знань, умінь та навичок за фахом; знати, дотримуватися особисто та забезпечувати неухильне дотримання підлеглим особовим складом норм міжнародного гуманітарного права; знати керівні документи з бойової підготовки, надавати пропозиції головному сержантові взводу щодо планування, організації, проведення заходів із бойової підготовки та заходів з удосконалення рівня індивідуальної підготовки військовослужбовців відділення; навчати і виховувати особовий склад відділення, безпосередньо проводити заняття з бойової підготовки, тренування, спрямовані на підвищення рівня індивідуальної підготовки військовослужбовців та рівня їх фізичної підготовленості; доповідати головному сержантові взводу стосовно проблемних питань проходження військової служби особовим складом відділення, надавати заявки головному сержантові взводу щодо всебічного забезпечення військовослужбовців відділення.
Також, забезпечувати додержання особовим складом відділення військової дисципліни, виконання правил носіння військової форми одягу, доповідати головному сержантові взводу про застосовані ним заохочення і накладені на військовослужбовців відділення стягнення; забезпечувати виконання розпорядку дня особовим складом підрозділу, вживати заходів для запобігання вчиненню правопорушень військовослужбовцями відділення; негайно доповідати командирові взводу та головному сержантові взводу про надзвичайні події у відділенні, факти порушення військової дисципліни, випадки втрати чи несправності озброєння, техніки та інших матеріальних засобів; запобігання вчиненню правопорушень військовослужбовцями відділення; негайно доповідати командирові взводу та головному сержантові взводу про надзвичайні події у відділенні, факти порушення військової дисципліни, випадки втрати чи несправності озброєння, техніки та інших матеріальних засобів; постійно працювати над удосконаленням особистого стилю роботи, бути взірцем для особового складу відділення щодо виконання службових обов?язків; знати військове звання, прізвище, ім?я та по батькові військовослужбовців відділення, їх дату народження, віросповідання, особисто-ділові та морально-психологічні якості, захоплення, рід занять до військової служби, родинний стан, успіхи і недоліки у службі; підтримувати на належному рівні морально-психологічний стан військовослужбовців відділення, сприяти формуванню в особового складу почуття взаємоповаги і взаємодовіри, відповідальності за успішні дії підрозділу.
Крім того, забезпечувати правильне зберігання і експлуатацію озброєння, техніки та іншого майна відділення, стежити за їх наявністю та утриманням в належному стані, за правильним припасуванням військовослужбовцями спорядження і екіпірування та його обслуговуванням, щодня проводити їх огляд, перевірку наявності та справності, виховувати в особового складу дбайливе ставлення до них; проводити підготовку особового складу, озброєння, техніки та іншого майна відділення до занять (стрільб, навчань), виконання завдань за призначенням; контролювати наявність озброєння і техніки протягом занять (навчань), виконання завдань за призначенням, доповідати командирові взводу та головному сержантові взводу щодо втрат серед особового складу, втрат та пошкодження озброєння і техніки, потреби в їх евакуації та поповненні (відновленні); перевіряти наявність особового складу та наявність, стан і комплектність озброєння, техніки, боєприпасів, начально-тренувальних, імітаційних та бойових засобів, іншого майна після закінчення занять (стрільб, обслуговування озброєння і техніки, чищення зброї і шанцевого інструменту, організовувати поповнення боєприпасів та інших матеріально-технічних засобів; здійснювати збір та надання головному сержантові взводу інформації про досвід, отриманий особовим складом під час виконання завдань за призначенням, використовувати його з метою підвищення ефективності виконання покладених на відділення завдань, збереження життя і здоров?я особового складу.
Також, забезпечувати дотримання військовослужбовцями відділення правил безпеки під час користування зброєю і технікою, її обслуговування, заходів з безпеки на заняттях (стрільбах, навчаннях), під час ремонтних та господарських робіт, перевіряти, щоб після занять (стрільб, навчань) у підлеглих не залишалося боєприпасів, гранат, запалів, вибухових речовин; надавати військовослужбовців відділення для несення служби в добовому наряді, своєчасно відправляти визначений особовий склад для підготовки до несення служби в добовому наряді; підтримувати внутрішній порядок у відділенні, утримувати в чистоті та порядку приміщення і територію, закріплені за ним; надавати головному сержантові взводу пропозиції щодо планування підготовки (навчання) та призначення на посади військовослужбовців відділення; постійно знати наявність особового складу відділення, місце його перебування та чим він займається.
Також, відповідно до функціональних обов`язків, командир зенітного кулеметного відділення підпорядковується командиру зенітного кулеметного взводу та повинен знати: порядок дій відділення - мобільної вогневої групи (МВГ) при вибутті на місця розгортання, дислокацію визначених місць, маршрути, порядок і правила слідування; порядок розгортання МВГ, засобів розвідки, спостереження, допоміжних засобів (прожекторів); бойові можливості ввіреної зброї; особливості дій в конкретній місцевості (сектори ведення вогню, обмеження для ведення вогню тощо); порядок ведення вогню; порядок дій кожного номера обслуги.
Командир зенітного кулеметного відділення повинен вміти: розгорнути засоби розвідки, вести розвідку, видавати цілевказання навіднику, формувати цілевказання для командного пункту (пункту управління); орієнтуватися на місцевості, визначати орієнтири; визначати характер дій засобів повітряного нападу, їх характеристики.
Командир відділення несе персональну відповідальність за підлеглий особовий склад, зокрема: за стан військової дисципліни, за дотримання правопорядку, за збереження життя та здоров`я військовослужбовців, за морально-психологічний стан у підрозділі, за організацію побуту, несення служби та виконання поставлених завдань.
Командир зенітного кулеметного відділення зобов`язаний: вживати вичерпних заходів для підтримання належного стану особового складу, своєчасно виявляти проблеми та інформувати про них безпосередне командування, організовувати обслуговування, підготовку до застосування, утримання транспортних засобів, зброї, обладнання; уточновати завдання МВГ при вибутті на визначену позицію; керувати вибуттям МВГ на позицію, за потреби - коригувати маршрут, порядок руху; ставити завдання на розгортання, ведення розвідки засобів повітряного нападу та їх ефективне знищення. Для цього - оптимально залучати необхідну кількість зброї, озброєння, засоби спостереження; видавати цілевказання навіднику, керувати веденням вогню, за потреби - керувати порядком споряджання, заряджання зброї, за потреби - відкривати вогонь (давати команду на відкриття вогнію) стрілецькою зброєю, приймати інші заходи для знищення повітряних цілей; формувати сповіщення для передачі даних про рух повітряних цілей, про їх знищення, чи проліт в інших напрямках; по виконанні завдання - доповідати про результат ведення вогню/проведення дій; після виконання завдання — підбивати підсумки роботи, аналізувати дії особового складу, номерів обслуги з метою покращення виконання завдань в подальшому. 
Таким чином, головний сержант ОСОБА_1 за своїм військовим званням та службовими обов`язками наділений організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями та є військовою службовою особою.
Головний сержант ОСОБА_1 , під час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення за наступних обставин.
03.09.2026 головний сержант ОСОБА_1 не виконував свої службові обов`язки за посадою, а саме: не уточнив завдання мобільної вогневої групи при вибутті на позицію; не здійснив керування вибуттям мобільної вогневої групи на позицію для відбиття повітряних цілей, не поставив завдання на розгортання, ведення розвідки засобів повітряного нападу та їх ефективне знищення.
Таким чином, головний сержант ОСОБА_1 , проходячи військову службу в умовах особливого періоду, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 125, 126 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та функціональних обов`язків 03.09.2026 за місцем розташування військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ) не виконував свої службові обов`язки за посадою, а саме: не уточнив завдання мобільної вогневої групи при вибутті на позицію; не здійснив керування вибуттям мобільної вогневої групи на позицію для відбиття повітряних цілей, не поставив завдання на розгортання, ведення розвідки засобів повітряного нападу та їх ефективне знищення, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.
Крім того, приписами ст. 11-16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України визначено, що кожен військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці. стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно. Приписами ст. ст. 332, 333 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України віл 24.03.1999 № 548-X/V, визначено, що бойове чергування - це виконання бойового завдання. Бойове чергування здійснюється черговими силами і засобами, призначеними віл військових частин. До складу чергових сил і засобів входять, бойові обслуги, чергові зміни пунктів управління, сил і засобів бойового забезпечення та обслуговування. Статтею 340 Статуту зазначено, що особовому складові чергової зміни під час несення бойового чергування заборонено: передавати будь-кому, хоча б тимчасово, без дозволу командира чергових сил і засобів виконання обов`язків несення бойового чергування; відволікатися, братися за справи, не пов`язані виконанням обов`язків несення бойового чергування; самовільно залишати бойовий пост чи інше місце несення бойового чергування; виконувати роботу, яка призводить до зниження бойової готовності озброєння, бойової та іншої техніки. Звільнення особового складу з військової частини (підрозділу), від якої виділяються чергові сили і засоби (заняття, спортивні й культурно-масові заходи), проводиться із таким розрахунком, щоб забезпечити посилення чергових сил у визначені терміни.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 17.05.2026 №155, головний сержант ОСОБА_1 , вважається таким, що перебуває в районі виконання бойових завдань. Однак, командир 4 зенітного кулеметного відділення 2 зенітного кулеметного зводу 1 зенітної кулеметної роти військової частини НОМЕР_2 головний сержант ОСОБА_1 , проходячи військову службу в умовах особливого періоду, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 332, 333, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, перебуваючи на бойовому чергуванні відповідно до наказу від 17.05.2026 №155 та виконуючи обов`язки несення бойового чергування зі зброєю по охороні та обороні об`єктів державного значення (більш точне місце розташування вказати неможливо через введення на території України воєнного стану) та повинен був виконувати обов`язки несення бойового чергування, 03.09.2026 близько 01 год. 00 хв. був знятий зі складу бойового чергування, оскільки, перебував з ознаками алкогольного сп`яніння, що унеможливило подальше виконання останнім належним чином покладених обов`язків і тим самим поставив під можливу загрозу своєчасного виявлення і відбиття нападу на об`єкти інфраструктури, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-17 Кодексу України про адміністративні правопорушення тобто, порушення правил несення бойового чергування (бойової служби), встановлених для своєчасного виявлення і відбиття раптового нападу на Україну або для захисту та безпеки України, вчинене в умовах особливого періоду.
Особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про час та місце слухання справи був повідомлений завчасно належним чином шляхом телефонограми. Крім того, в матеріалах справ про адміністративні правопорушення наявні заяви, відповідно до яких ОСОБА_1 просить розглянути справи у його відсутності, вину визнає, просить застосувати до нього мінімальний штраф.
За приписами ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Виходячи з положень ч. 2 ст. 268 КУпАП участь особи, що притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 172-15, ст. 172-17 КУпАП, не є обов`язковою.
Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_1 про час та місце слухання справи був повідомлений завчасно належним чином, від нього надійшли заяви, в яких він просив розгляд справи проводити у його відсутності, суддя дійшов висновку про наявність підстав для розгляду цих справ за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Стосовно справи про адміністративне правопорушення розумність таких інтервалів обумовлюється положеннями статей 38, 277 КУпАП, де зазначено, що справа про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 172-15, ст. 172-17 КУпАП, розглядається протягом доби.
Відповідно до ст. 26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі - Статут внутрішньої служби ЗСУ), затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України «Про оборону України» дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.
Згідно ч. 4 ст. 15 КУпАП за вчинення військових адміністративних правопорушень військовослужбовці, а також військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів несуть відповідальність, передбачену главою 13-Б цього Кодексу, за умови, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.
Відповідно до ч. 1 ст. 172-15 КУпАП недбале ставлення військової службової особи до військової служби тягне за собою накладення штрафу від ста до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк до десяти діб.
Згідно ч. 2 ст. 172-15 КУпАП діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене в умовах особливого періоду тягне за собою накладення штрафу від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.
Згідно ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Відповідно до Указу Президента України № 26/2025 «Про введення воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який в подальшому продовжено.
Законом України від 03 березня 2022 року №2105-IX затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 65/2022 «Про загальну мобілізацію».
Таким чином, на час скоєння адміністративного правопорушення, яке розглядається, діяв особливий період.
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, полягає у недбалому ставленні військової службової особи до військової служби в умовах особливого періоду.
Недбалим ставленням до військової служби є несумлінне ставлення службової особи до покладених на неї службових обов`язків, що виявляється в їх невиконанні (бездіяльність) або у неналежному виконанні (дія).
Несумлінне ставлення до службових обов`язків характеризує об`єктивну сторону вчиненого і полягає в тому, що за наявності реальної можливості діяти так, як того вимагають інтереси служби, винний або взагалі не діє, або хоча і діє, але неналежним чином.
Суб`єктом даного правопорушення є військова службова особа. Під військовими службовими особами розуміються військові начальники, а також інші військовослужбовці, які обіймають постійно чи тимчасово посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування (примітка до ст. 172-13 КУпАП).
Особа є службовою не тільки тоді, коли вона здійснює відповідні функції чи виконує обов`язки постійно, а й тоді, коли вона робить це тимчасово або за спеціальним повноваженням, за умови, що зазначені функції чи обов`язки покладені на неї правомочним органом або правомочною службовою особою.
Статтями 11, 12, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України передбачено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, відміно служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові, крім тих обставин, щодо надання яких є пряма заборона у законі (таємниця сповіді, лікарська таємниця, професійна таємниця захисника, таємниця нарадчої кімнати тощо).
Згідно ст. 125, 126 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України командир відділення в мирний і воєнний час відповідає за успішне виконання відділенням завдань за призначенням, навчання і виховання військовослужбовців відділення, їх військову дисципліну, морально-психологічний стан, охайний зовнішній вигляд, стройову та фізичну підготовку, правильне зберігання, експлуатацію і утримання в належному стані озброєння, техніки та іншого майна відділення. Командир відділення підпорядковується командиру взводу та головному сержантові взводу і є безпосереднім начальником особового складу відділення.
Командир відділення зобов?язаний: підтримувати бойову готовність особового складу, озброєння і техніку відділення; знати тактику дій відділення різних видах бою, вміло командувати особовим складом під час виконання завдань за призначенням; досконало знати і вміло володіти всіма видами озброєння і техніки відділення; постійно працювати над удосконаленням особистого рівня професійних знань, умінь та навичок за фахом; знати, дотримуватися особисто та забезпечувати неухильне дотримання підлеглим особовим складом норм міжнародного гуманітарного права; знати керівні документи з бойової підготовки, надавати пропозиції головному сержантові взводу щодо планування, організації, проведення заходів із бойової підготовки та заходів з удосконалення рівня індивідуальної підготовки військовослужбовців відділення; навчати і виховувати особовий склад відділення, безпосередньо проводити заняття з бойової підготовки, тренування, спрямовані на підвищення рівня індивідуальної підготовки військовослужбовців та рівня їх фізичної підготовленості; доповідати головному сержантові взводу стосовно проблемних питань проходження військової служби особовим складом відділення, надавати заявки головному сержантові взводу щодо всебічного забезпечення військовослужбовців відділення.
Також, забезпечувати додержання особовим складом відділення військової дисципліни, виконання правил носіння військової форми одягу, доповідати головному сержантові взводу про застосовані ним заохочення і накладені на військовослужбовців відділення стягнення; забезпечувати виконання розпорядку дня особовим складом підрозділу, вживати заходів для запобігання вчиненню правопорушень військовослужбовцями відділення; негайно доповідати командирові взводу та головному сержантові взводу про надзвичайні події у відділенні, факти порушення військової дисципліни, випадки втрати чи несправності озброєння, техніки та інших матеріальних засобів; запобігання вчиненню правопорушень військовослужбовцями відділення; негайно доповідати командирові взводу та головному сержантові взводу про надзвичайні події у відділенні, факти порушення військової дисципліни, випадки втрати чи несправності озброєння, техніки та інших матеріальних засобів; постійно працювати над удосконаленням особистого стилю роботи, бути взірцем для особового складу відділення щодо виконання службових обов?язків; знати військове звання, прізвище, ім?я та по батькові військовослужбовців відділення, їх дату народження, віросповідання, особисто-ділові та морально-психологічні якості, захоплення, рід занять до військової служби, родинний стан, успіхи і недоліки у службі; підтримувати на належному рівні морально-психологічний стан військовослужбовців відділення, сприяти формуванню в особового складу почуття взаємоповаги і взаємодовіри, відповідальності за успішні дії підрозділу.
Крім того, забезпечувати правильне зберігання і експлуатацію озброєння, техніки та іншого майна відділення, стежити за їх наявністю та утриманням в належному стані, за правильним припасуванням військовослужбовцями спорядження і екіпірування та його обслуговуванням, щодня проводити їх огляд, перевірку наявності та справності, виховувати в особового складу дбайливе ставлення до них; проводити підготовку особового складу, озброєння, техніки та іншого майна відділення до занять (стрільб, навчань), виконання завдань за призначенням; контролювати наявність озброєння і техніки протягом занять (навчань), виконання завдань за призначенням, доповідати командирові взводу та головному сержантові взводу щодо втрат серед особового складу, втрат та пошкодження озброєння і техніки, потреби в їх евакуації та поповненні (відновленні); перевіряти наявність особового складу та наявність, стан і комплектність озброєння, техніки, боєприпасів, начально-тренувальних, імітаційних та бойових засобів, іншого майна після закінчення занять (стрільб, обслуговування озброєння і техніки, чищення зброї і шанцевого інструменту, організовувати поповнення боєприпасів та інших матеріально-технічних засобів; здійснювати збір та надання головному сержантові взводу інформації про досвід, отриманий особовим складом під час виконання завдань за призначенням, використовувати його з метою підвищення ефективності виконання покладених на відділення завдань, збереження життя і здоров?я особового складу.
Також, забезпечувати дотримання військовослужбовцями відділення правил безпеки під час користування зброєю і технікою, її обслуговування, заходів з безпеки на заняттях (стрільбах, навчаннях), під час ремонтних та господарських робіт, перевіряти, щоб після занять (стрільб, навчань) у підлеглих не залишалося боєприпасів, гранат, запалів, вибухових речовин; надавати військовослужбовців відділення для несення служби в добовому наряді, своєчасно відправляти визначений особовий склад для підготовки до несення служби в добовому наряді; підтримувати внутрішній порядок у відділенні, утримувати в чистоті та порядку приміщення і територію, закріплені за ним; надавати головному сержантові взводу пропозиції щодо планування підготовки (навчання) та призначення на посади військовослужбовців відділення; постійно знати наявність особового складу відділення, місце його перебування та чим він займається.
Відповідно до ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та чинним законодавством України. Військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів. Зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися і керуватися Конституції України, неухильно виконувати вимоги військових статутів.
Відповідно до ч. 2 ст. 172-17 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил несення бойового чергування (бойової служби), встановлених для своєчасного виявлення і відбиття раптового нападу на Україну або для захисту та безпеки України, вчинене в умовах особливого періоду.
Згідно ст. 332, 333 Статуту внутрішньої служби бойове чергування - це виконання бойового завдання. Бойове чергування здійснюється черговими силами і засобами, призначеними віл військових частин. До складу чергових сил і засобів входять, бойові обслуги, чергові зміни пунктів управління, сил і засобів бойового забезпечення та обслуговування. Статтею 340 Статуту внутрішньої служби визначено, що особовому складові чергової зміни під час несення бойового чергування заборонено: передавати будь-кому, хоча б тимчасово, без дозволу командира чергових сил і засобів виконання обов`язків несення бойового чергування; відволікатися, братися за справи, не пов`язані виконанням обов`язків несення бойового чергування; самовільно залишати бойовий пост чи інше місце несення бойового чергування; виконувати роботу, яка призводить до зниження бойової готовності озброєння, бойової та іншої техніки. Звільнення особового складу з військової частини (підрозділу), від якої виділяються чергові сили і засоби (заняття, спортивні й культурно-масові заходи), проводиться із таким розрахунком, щоб забезпечити посилення чергових сил у визначені терміни.
Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими засобами.
Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Для всебічного, повного та об`єктивного розгляду справи суд повинен дослідити та оцінити за своїм внутрішнім переконанням усі обставини та докази по справі в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, відповідно до вимог ст. 252 КУпАП.
Дослідивши матеріали справи, суддя визнає доведеним вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, оскільки його вина також підтверджується матеріалами адміністративної справи, а саме: протоколом №54 від 04.09.2026 про вчинення військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП (а.с. 1-7); витягом з наказу командира в/ч НОМЕР_2 від 31.08.2026 (а.с. 8); копією функціональних обов`язків командира зенітного кулеметного відділення зенітної кулеметної роти військової частини НОМЕР_2 (а.с. 9); поясненнями ОСОБА_1 від 04.09.2026 (а.с. 10-11); рапортом помічника командира від 04.09.2026 (а.с. 12); копією військового квитка ОСОБА_1 (а.с.13).
Таким чином, дії ОСОБА_1 суддя кваліфікує за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, оскільки він як військова службова особа недбало ставився до військової служби в умовах особливого періоду.
Дослідивши матеріали справи, також суддя визнає доведеним вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-17 КУпАП, оскільки його вина також підтверджується матеріалами адміністративної справи, а саме: протоколом №55 від 04.09.2026 про вчинення військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-17 КУпАП (а.с. 1-5); витягом з наказу командира в/ч НОМЕР_2 від 17.05.2026 (а.с. 6); довідкою щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 173-В від 03.09.2026, згідно якої ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння (а.с. 17); поясненнями прокурора ОСОБА_1 від 04.09.2026 (а.с. 8-9); рапортом помічника командира від 04.09.2026 (а.с. 10); копією військового квитка ОСОБА_1 (а.с.11).
Таким чином, дії ОСОБА_1 суддя кваліфікує за ч. 2 ст. 172-17 КУпАП, оскільки він порушив правила несення бойового чергування (бойової служби), встановлених для своєчасного виявлення і відбиття раптового нападу на Україну або для захисту та безпеки України, вчинене в умовах особливого періоду.
При цьому суд зазначає, що відповідно до ст. 1 КУпАП завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст. 17 КУпАП у справах не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не закінчилися.
Обставиною, що пом`якшує правопорушення, є щире каяття. Обставин, що обтяжують правопорушення, не встановлено.
Статтею 23 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення, слід врахувати характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, сімейний та майновий стан, обставину, що пом`якшує відповідальність.
Відповідно до ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Оскільки ОСОБА_1 вчинив два адміністративних правопорушення, які розглядаються одночасно одним і тим же органом, у відповідності до ч. 2 ст. 36 КУпАП стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Таким чином, справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП та за ч. 2 ст. 172-17 КУпАП підлягають об`єднанню в одне провадження, а стягнення слід накласти у відповідності до ч. 2 ст. 36 КУпАП.
Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне піддати правопорушника такому виду адміністративного стягнення як штраф, в межах санкції ч. 2 ст. 172-15 КУпАП та ч. 2 ст. 172-17 КУпАП в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Крім того, відповідно до п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України. Будь-яких даних про те, що він підлягає звільненню від судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», матеріали справи не містять.
На підставі викладеного, керуючись ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. 23, 36, 172-15 ч. 2, 172-17 ч. 2, 251, 252, 283, 284 КУпАП,
постановив:
Об`єднати справи №348/2661/26, провадження 3/348/576/26, та №348/2662/26, провадження 3/348/577/26, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-15, ч. 2 ст. 172-17 КУпАП в одне провадження і присвоїти об`єднаним справам № 348/2661/26, провадження 3/348/576/26.
ОСОБА_1 ,   ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 172-15 КУпАП та ч. 2 ст. 172-17 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок (УК у Надвірн.р-ні/ Надвірн.р./21081100, код отримувача (ЄДРПОУ): 37951998, номер рахунку: UA268999980313050106000009307, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 21081100, найменування коду класифікації доходів бюджету: Адміністративні штрафи та інші санкції, протоколи про адміністративне правопорушення № 54 та № 55 від 04.09.2026).
Стягнути з ОСОБА_1 ,   ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , судовий збір на користь держави у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок (ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Номер рахунку UA908999980313111256000026001, Код класифікації доходів бюджету 22030106. Найменування коду класифікації доходів бюджету Судовий збір (стягувачем є Державна судова адміністрація України).
Копію постанови направити згідно ч. 1 ст. 285 КУпАП.
Згідно ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня отримання ним постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.
На підставі ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу у строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, при примусовому виконанні цієї постанови стягується подвійний розмір штрафу з правопорушника, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.
Апеляційна скарга на постанову подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.
Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців з дня набрання законної сили.

Суддя        Гундяк Т.Д.