Справа № 344/7636/26 
Провадження № 33/4808/441/26 
Категорія ч.5 ст.126 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції Андрусів Л. М. 
Суддя-доповідач Малєєв 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2026 року м. Івано-Франківськ
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Малєєв А.Ю., з участю секретаря с.з. Лавринович У.М. розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 (Апелянт) на постанову Івано-Франківського міського суду від 09.06.2026, 
в с т а н о в и в :
1. Зміст постанови суду першої інстанції.
1.1. Суд визнав Апелянта винним за ч. 5 ст. 126 КУпАП та піддав штрафу 40 800 грн, позбавив права керування транспортним засобом на строк 5 років, без оплатного вилучення транспортного засобу.
1.2. Згідно з постановою, 15.04.2026 року о 13.18 по вул. Набережна, 5 в м. Івано-Франківськ, Апелянт керував ТЗ «BMW 535І», не маючи права керування ТЗ, чим вчинив правопорушення повторно протягом року, постанова ЕНА 5195788 від 11.07.2025.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.1.а ПДР України.
2. Доводи апеляційної скарги адвоката:
2.1. Суд першої інстанції розглянув справу з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.
2.2. Суд не переконався, що Апелянт був належним чином повідомлений про час, дату та місце судового розгляду, що істотно порушило його право на захист.
2.3. У матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення, оскільки всі надіслані судом конверти повернулися без вручення, а судове SMS-повідомлення було надіслано на номер телефону, який не належить скаржнику.
2.4. Наявність підпису скаржника в протоколі про адміністративне правопорушення не свідчить про його належне повідомлення, оскільки в графі щодо дати і часу розгляду було вказано "за викликом" без конкретних даних.
2.5. Суд неповно встановив обставини справи та безпідставно вирішив, що не існує обставин, які пом`якшують відповідальність.
2.6. Апелянт мав законне право керувати транспортним засобом, оскільки постановою КМУ №184 від 03.03.2022 дозволено керувати автомобілем із національним посвідченням водія, виданим вперше, навіть якщо строк його дії закінчився в період дії воєнного стану.
2.7. До обставин, що пом`якшують відповідальність, Апелянт відносить проходження військової служби, до якої він був залучений 12.07.2025, та наявність у нього інвалідності другої групи, через що накладений штраф і позбавлення прав ставлять його у вкрай важке матеріальне становище.
2.8. Інформація суду про притягнення скаржника до відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП від 11.07.2025 судом не перевірена, нічим не підтверджена, а сама копія цієї постанови йому не вручалася та не зверталася до виконання.
2.9. Посилання суду на те, що у 2023 році у Апелянта було вилучено посвідчення водія, не відповідає дійсності, оскільки та постанова була скасована судом апеляційної інстанції.
2.10. Відеозапис та розписка, що містяться в матеріалах справи, жодним чином не доводять вини скаржника у вчиненні правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Враховуючи наведені обставини, просить оскаржену постанову скасувати та закрити провадження у справі.
3. Провадження в апеляційному суді.
В судовому засіданні Апелянт доводи апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити. Вказав, що строк дії його посвідчення водія дійсно закінчився, але згідно з ПКМУ № 184 від 03.03.2022 дозволено керувати ТЗ на підставі посвідчення, строк дії якого закінчився в період воєнного стану. Судові рішення, на які послався суд першої інстанції скасовані апеляційним судом. Постанови від 11.07.2025 щодо нього не існує.
4. Апеляційну скаргу належить задовольнити з таких міркувань.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Суд першої інстанції зазначених вимог закону дотримався не в повному обсязі, винісши передчасне та необґрунтоване рішення про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Частиною 2 статті 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Частиною 5 статті 126 КУпАП встановлено відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою – четвертою цієї статті.
Обов`язковою кваліфікуючою ознакою диспозиції ч. 5 ст. 126 КУпАП є повторність вчинення правопорушення упродовж одного року. Для кваліфікації дій особи за цією нормою органу (посадовій особі), а в подальшому суду, необхідно беззаперечно встановити факт попереднього притягнення особи до відповідальності за ч. 2, 3 або 4 ст. 126 КУпАП, а також підтвердити, що попередня постанова у справі про адміністративне правопорушення набрала законної сили і не була скасована.
Ключовим питанням цієї справи є те, чи має місце повторність. Однак у матеріалах справи немає достатніх і належних доказів цього.
По-перше, у справі наявна лише довідка без дати та інших обов`язкових реквізитів достовірності (невідомо від якої установи, без відбитка печатки, підпису уповноваженої посадової особи та інших реєстраційно-облікових даних) про те, що апелянт 11.07.2025 нібито керував транспортним засобом, не маючи права керування, і щодо нього було винесено постанову серії ЕНА № 5195788 за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено штраф.
По-друге, самої постанови серії ЕНА № 5195788 від 11.07.2025 року матеріали справи не містять.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.
Згадана довідка невідомого походження, за відсутності копії самої постанови, не може вважатися належним, допустимим та достовірним доказом у розумінні ст. 251 КУпАП. 
Матеріали справи не дозволяють суду з`ясувати зміст попереднього рішення, орган чи посадову особу, яка його ухвалила, факт набрання постановою законної сили, а також обставину щодо її можливого оскарження чи скасування. За таких обставин кваліфікація дій ОСОБА_1 за ознакою «повторності» протягом року є безпідставною та необґрунтованою.
Апеляційний суд звертає увагу на доводи апелянта щодо правомірноcті керування ним транспортним засобом у період дії воєнного стану, оскільки згідно з п. 1 ч. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 03 березня 2022 року № 184 «Деякі питання допуску водіїв до керування транспортними засобами» у період дії воєнного стану та протягом року з дня його припинення або скасування особа допускається до керування транспортними засобами за наявності у неї національного посвідчення водія України, виданого їй вперше, строк дії якого закінчився. Однак з огляду на повну недоведеність обов`язкової кваліфікуючої ознаки ч. 5 ст. 126 КУпАП — повторності, суд позбавлений можливості в принципі розглядати питання про наявність у діях особи складу правопорушення за вказаною частиною статті.
Згідно зі ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи викладене, постанова судді місцевого суду підлягає скасуванню, а провадження у справі — закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити, постанову Івано-Франківського міського суду від 09.06.2026 щодо нього - скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Постанова не оскаржується.

Суддя          А.Ю. Малєєв