ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2026 року | м. Львів | Справа № 500/386/26 пров. № А/857/20859/26

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:
Головуючого судді – Димарчук Т.М.,
суддів – Москаля Р.М., Сала П.І.,
розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 04 березня 2026 року у справі №500/386/26 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 у січні 2026 року звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі – ГУ ПФУ в Тернопільській області), у якому просив:
визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Тернопільській області щодо зменшення основного розміру пенсії позивача, обчисленого виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 70%, а не 80% сум грошового забезпечення, при здійсненні перерахунку пенсії з 01.12.2025;
зобов`язати ГУ ПФУ в Тернопільській області здійснити з 01.12.2025 перерахунок та виплату пенсії (із врахуванням раніше виплачених сум), виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 80% сум грошового забезпечення. 
Позов обґрунтовано тим, що позивачу призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” (далі – Закон №2262-ХІІ) у розмірі 80% грошового забезпечення. Після перерахунку пенсії, проведеного на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 20.01.2025 у справі №500/7688/24, відповідачем застосовано відсоткове значення розміру пенсії 70% сум грошового забезпечення. На заяву про усунення такого порушення та виплату пенсії в повному розмірі, позивач отримав відмову відповідача з посиланням на те, що зазначеним рішенням не приймалось зобов`язань стосовно проведення перерахунку пенсії в розмірі 80% відповідних сум грошового забезпечення. 
Вважає такі дії ГУ ПФУ в Тернопільській області протиправними, оскільки призначення та перерахунок пенсії є різними за змістом та механізмом процедурами, при перерахунку вже призначеної пенсії має застосовуватися розмір грошового забезпечення у відсотках, який встановлено на момент призначення пенсії, у зв`язку з чим звернувся до суду з цим позовом.
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 04.03.2026 позов задоволено.
Не погодившись із ухваленим судовим рішенням його оскаржив відповідач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 20.01.2025 у справі №500/7688/24 зобов`язань стосовно проведення перерахунку пенсії позивача в розмірі 80% відповідних сум грошового забезпечення не приймалось. Крім того, відповідно до статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення. При перерахунку пенсії, який проведено на виконання рішення суду, застосована вищезазначена норма Закону, тому підстави для проведення перерахунку пенсії у розмірі 80% відсутні.
Позивач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався. Суд на підставі частини четвертої статті 304 КАС України дійшов висновку, що відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні), апеляційний суд вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження відповідно до положень пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Тернопільській області, позивачу призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону №2262-XII, виходячи з розміру 80% грошового забезпечення. 
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 20.01.2025 у справі №500/7688/24, яке набрало законної сили, зобов`язано ГУ ПФУ в Тернопільській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2023 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 №11/2/23928 від 19.12.2024 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023, з урахуванням раніше виплачених сум.
На виконання рішення суду ГУ ПФУ в Тернопільській області здійснено перерахунок пенсії позивача. З 01.12.2025 розрахований розмір пенсії склав 26297,68 грн. При цьому перерахунок пенсії позивача здійснено, виходячи з 70% відповідних сум грошового забезпечення.
Розглянувши заяву позивача про перерахунок пенсії, ГУ ПФУ в Тернопільській області листом від 29.12.2025 повідомило, що рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 20.01.2025 у справі №500/7688/24 зобов`язань стосовно проведення перерахунку пенсії в розмірі 80% відповідних сум грошового забезпечення не приймалось. Зазначено, що відповідно до статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення. При перерахунку пенсії, який проведено на виконання рішення суду, застосована вищезазначена норма Закону. Отже, підстави для проведення перерахунку пенсії у розмірі 80% відсутні (а.с.10-11).
Вважаючи такі дії суб`єкта владних повноважень щодо непроведення перерахунку та виплати пенсії у належному розмірі протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом. 
Задовольняючи позов суд першої інстанції дійшов висновку, що призначення та перерахунок пенсії є різними за змістом та механізмом процедурами їх проведення, внесені зміни до частини другої статті 13 Закону № 2262-ХІІ щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 80 відсотків, а потім 70 відсотків грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, отже при перерахунку пенсії відповідним категоріям осіб має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.
Застосування іншого показника (70%) до перерахунку пенсії стосується призначення нових пенсій, а не перерахунку раніше призначених, з огляду і на те, що законодавчо діє принцип незворотності нормативно-правових актів у часі в силу прямих приписів статті 58 Конституції України. 
Колегія суддів апеляційного суду вважає такі висновки суду першої інстанції обґрунтованими з огляду на наступне.
Відповідно до положень статті 13 Закону № 2262-XII (у редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт “а” статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення; тим же особам, які мають загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ (пункт “б” статті 12): за загальний трудовий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний рік стажу понад 25 років - один процент відповідних сум грошового забезпечення. 
При цьому частиною другою цієї статті визначено, що загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення.
У подальшому стаття 13 Закону № 2262-XII неодноразово була змінена в частині граничного розміру пенсії у відсотковому співвідношенні до розміру грошового забезпечення.
Законом України “Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи” від 08.07.2011 № 3668-VІ були внесені зміни до частини другої статті 13, а саме цифри “90” замінено цифрами “80”.
Згодом Законом України “Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні” від 27.03.2014 № 1166-VII були внесені зміни до частини другої статті 13 Закону № 2262-XII, а саме цифри “80” замінено цифрами “70”. Тобто, за змістом цих змін загальний розмір пенсії не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення.
Судом першої інстанції встановлено, що позивачу пенсія була призначена у розмірі 80% грошового забезпечення. 
Колегія суддів звертає увагу, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.10.2019 у зразковій справі №240/5401/18 дійшла висновку, що призначення та перерахунок пенсії є різними за змістом та механізмом процедурами їх проведення, внесені зміни до частини другої статті 13 Закону № 2262-ХІІ щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 80 відсотків, а потім 70 відсотків грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, отже при перерахунку пенсії відповідним категоріям осіб має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.
Застосування іншого показника (70%) до перерахунку пенсії стосується призначення нових пенсій, а не перерахунку раніше призначених, з огляду і на те, що законодавчо діє принцип незворотності нормативно-правових актів у часі в силу прямих приписів статті 58 Конституції України. 
При цьому в силу приписів частини п`ятої статті 242 КАС, частини третьої статті 291 КАС України суд враховує такі правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи №240/5401/18.
Вказані правові висновки Великої Палати Верховного Суду про те, що при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним, також підтримані Верховним Судом у постанові від 23.05.2023 у справі № 380/24477/21.
Таким чином, на підставі викладеного та висновків Великої Палати Верховного Суду у справі №240/5401/18, враховуючи, що позивачу була призначена пенсія у розмірі 80% грошового забезпечення, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що дії відповідача щодо нездійснення ОСОБА_1 перерахунку та виплати його пенсії у розмірі 80% сум грошового забезпечення є протиправними. При цьому допущені дії відповідача стосуються зменшення відсоткового розміру грошового забезпечення при обчисленні пенсії позивачу, а бездіяльність допущена щодо неперерахування за заявою позивача пенсії з урахуванням правильного більшого відсоткового значення грошового забезпечення. 
З метою захисту прав, свобод та інтересів позивача суд правильно зобов`язав ГУ ПФУ в Тернопільській області здійснити перерахунок основного розміру пенсії ОСОБА_1 , виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 80% сум грошового забезпечення, та здійснити виплату пенсії з урахуванням виплачених сум. 
Таким чином, апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду - без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.
Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.
Керуючись ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 04 березня 2026 року у справі №500/386/26 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України. 

Головуючий суддя | | Т. М. Димарчук
судді | | Р. М. Москаль
| | П. І. Сало