РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 серпня 2026 року | справа № 580/7415/26
| м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово у складі головуючого судді Бабич А.М., розглянувши у в залі суду правилами загального позовного письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “КТД ЮПІТЕР” до Черкаської митниці про визнання протиправним і скасування рішення,

УСТАНОВИВ:

08.07.2026 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю “КТД ЮПІТЕР” (18023, м.Черкаси вул.14-го Грудня, буд.8; код ЄДРПОУ 35975783) (далі – позивач) до Черкаської митниці (18001, м.Черкаси вул.О.Дашкевича буд.76; код ЄДРПОУ 44005652) (далі – відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №UA902000202589 від 13.11.2025 (далі - ППР).
Обґрунтовуючи зазначено, що відповідач безпідставно не врахував технічні характеристики імпортованого товару.
Ухвалою від 13.07.2026 суд прийняв до розгляду та відкрив спрощене провадження у справі.
28.07.2026 відповідач на адресу суду подав відзив на позовну заяву з проханням у задоволенні позову відмовити. Стверджує, що в поданих для декларування документах містилися неточності. Після консультацій встановлено неправильне декларування коду літальних апаратів та неповно задекларовану їх митну вартість, у зв`язку з чим прийняте спірне ППР. Також подав клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін, оскільки справа має фундаментальне значення.
Правом подати відповідь позивач не скористався.
З приводу форми судового розгляду суд урахував таке.
Суд згідно з ч.6 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін: у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу; якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи. Тобто, письмова форма судового розгляду справи не свідчить про позбавлення особи права на судовий захист та порушення принципу змагальності сторін. З огляду на вимоги ч.3 ст.257 КАС України, враховуючи характер спірних правовідносин, зміст заявлених позовних вимог та предмет доказування, обсяг наданих доказів, зазначена справа не має значної складності. Кількість учасників спору невелика. Підстави позову свідчать про необхідність з`ясування фактичних обставин спору з письмових доказів, адже встановленню підлягають факти щодо правомірності рішення, ухваленого у результаті розгляду документів позивача про надання відстрочки. Зважаючи на предмет спору, передумови та підстави виникнення спірних правовідносин, пріоритетним є швидке вирішення спору. 
Згідно з п.3 Указу №64/2022 у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 - 34, 38, 39, 41 - 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану".
Внаслідок викладеного на час вирішення цієї справи в Україні діють особливі умови щодо переміщення та перебування осіб, що вимагають забезпечення створення умов для їх фізичного захисту та безпеки. Суд врахував місцезнаходження сторін на території, що зі значною інтенсивністю протягом всього запровадженого воєнного стану перебуває під загрозою повітряної тривоги. Періодичність оголошених повітряних тривог у Черкаській області дають підстави для висновку щодо ризикованості переміщення осіб до місцезнаходження суду та іноді унеможливлення проведення відкритих судових засідань протягом їх дії. Проведення відкритих судових засідань в інших, аніж зали відповідного суду приміщеннях на дату розгляду Клопотання чинним процесуальним законом не передбачено.
Статтею 3 Конституції України встановлено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Тому діяльність органів державної влади не повинна створювати загрозу життю та здоров`ю людей.
Усні пояснення особи не є засобом доказування. Зокрема, згідно зі ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
У Клопотанні не зазначено жодних доводів з приводу обставин, з`ясування яких може становити труднощі та потребують проведення судового засідання, не деталізовано в чому фундаментальність значення судового розгляду цієї справи.
Відповідно до ч. 2 ст.159 КАС України заявами по суті справи є: позовна заява, відзив на позовну заяву (відзив), відповідь на відзив; заперечення, пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Клопотання не містить обґрунтованих доводів, що характер і предмет доказування доцільно встановити під час відкритих засідань. Не вказані підстави, наявність яких може свідчити про доцільність розгляду справи саме у відкритому судовому засіданні. Обставини спору та факти, на які посилаються сторони, можливо встановити з письмових доказів. Трактування змісту цих документів, зважаючи на відсутність в них відомостей, які би потребували спеціальних фахових знань, не доцільне.
Оскільки обґрунтовані клопотання від учасників спору про розгляд справи у судовому засіданні з їх викликом суду не надходили, зважаючи на відсутність необхідності призначити у справі експертизу або викликати та допитати свідків, суд дійшов висновку розглянути справу без виклику сторін у судове засідання за наявними письмовими доказами.
Оцінивши доводи, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на таке.
14.05.2025 відповідач виніс наказ №80 про проведення документальної планової виїзної перевірки щодо дотримання відповідачем вимог законодавства з питань митної справи згідно з планом-графіком документальних планових виїзних перевірок.
У результаті вказаних дій відповідач склав відповідний акт від 08.10.2025 №28/25/7.27-19-02/35975783 (далі – Акт перевірки), у висновках якого вказав про виявлені порушення:
положень Закону України «Про митний тариф України» від 19 жовтня 2022 року №2697-ІХ в частині застосування Основних правил інтерпретації № 1 та № 6, та ставок ввізного мита за відповідними товарними підкатегоріями;
положень пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі – ПК України) в частині визначення бази оподаткування податком на додану вартість товарів, що ввозяться на митну територію України (далі - ПДВ) при митному оформленні товарів «акумулятори електричні», що задекларовані у складі багатокомпонентних товарів «безпілотні літальні апарати з комплектом батарей» за МД: від 03.05.2023 № UA902020/2023/203308 (товар №1); від 29.05.2023 №UA205140/2023/041393 (товар №1); від 06.09.2023 №UA902020/2023/206635 (товар № 1). Враховуючи те, що на момент здійснення митного оформлення товарів «акумулятори електричні», що задекларовані у складі багатокомпонентних товарів «безпілотні літальні апарати з комплектом батарей» за МД від 08.04.2023 №UA205140/2023/028160 (товар № 1) були чинними норми пункту 9-21 розділу XXI «Прикінцеві та перехідні положення» Митного кодексу України, пункту 87 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, у вказаній МД встановлено порушення позивачем положень Закону України «Про митний тариф України» від 19 жовтня 2022 року № 2697-ІХ в частині застосування Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД № 1, та № 6, та ставок ввізного мита за відповідними товарними підкатегоріями;
у результаті допущених порушень занижене податкове зобов`язання зі сплати митних платежів на загальну суму 554994,33 грн, у тому числі з ПДВ на суму 554994,33 грн.
Вказані порушення стосуються придбаних позивачем товарів згідно з контрактом №0304-2023 від 03.04.2023 у ТОВ «KTD HOME s.r.o.» (Чеська Республіка), до якої додані інвойси постачальника на товари: «Jupiter HI drone, including battery model: 30000мАП / Безпілотний літальний апарат Jupiter НІ, включаючи комплект батарей model: 30000mAh», «Jupiter aircraft H1(C) (with FPV camera scycamOOl) including battery model: ЗООООмАП / Безпілотний літальний апарат Jupiter aircraft H1(C) (з FPV камерою scycamOOl), включаючи комплект батарей model: 30000mAh», «Jupiter aircraft HI (B) with Gimbal Camera A40T, including battery model: 30000mAh / Безпілотний літальний апарат Jupiter aircraft HI (В) з камерою Gimbal Camera A40T , включаючи комплект батарей model: 30000мАП», «Jupiter aircraft HI (BA) with Glmbal Camera A30TR-50, Including battery model: 30000mAh / Безпілотний літальний апарат Jupiter aircraft HI (BA) з камерою Gimbal Camera A30TR-50 , включаючи комплект батарей model: 30000mAh», «Jupiter HI 30000mAh , Jupiter HI,drone, Including battery model: f Безпілотний літальний апарат включаючи комплект батарей model: 30000mAh», «Jupiter НІ (В) drone, including battery model: 30000mAh /Безпілотний літальний апарат включаючи комплект батарей model: 30000mAh», «Jupiter HI (BL) drone, including battery model: 30000mAh / Безпілотний літальний апарат Jupiter HI, включаючи комплект батарей model: 30000mAh», «JUPITER H3 drone, including battery/Безпілотний літальний апарат JUPITER НЗ, включаючи комплект батарей». 
Згідно Актом перевірки встановлено, що у період з 01.07.2021 до 31.03.2025 (період, що підлягав перевірці) при митному оформленні товарів «безпілотні літальні апарати у розібраному стані» втоварній підкатегорії 8806 24 00 00 (ставка пільгова/повна — 0 %) згідно з УКТ ЗЕД за МД типу ІМ40ЕА/ДЕ (імпорт): від 08.04.2023 № UA205140/2023/028160; від 03.05.2023 № UA902020/2023/203308; від 29.05.2023 № UA205140/2023/041393; від 06.09.2023 № UA902020/2023/206635; від 17.12.2023 № UA100380/2023/619858; від 11.01.2024 № UA100380/2024/301005,- позивач скористався преференцією зі сплати ввізного мита та ПДВ « 235 - Тимчасово, протягом дії воєнного стану в Україні, але не довше ніж до 01 січня 2026 року товари за кодами, визначеними у пункті 9-24 розділу XXI "Прикінцеві та перехідні положення" Митного кодексу України, що ввозяться (пересилаються) на митну територію України підприємствами або громадянами»: загальна фактурна вартість товарів, митне оформлення яких здійснено із застосуванням преференції « 235» складає - 4,01 млн доларів СІЛА; загальна митна вартість товарів, митне оформлення яких здійснено із застосуванням преференції « 235» складає - 148.89 млн грн; сума податку нарахована умовно (сума коштів не сплачена до бюджету) складає - 29,78 млн грн. У період з 01.07.2021 до 31.03.2025 (період, що підлягав перевірці) позивач при митному оформленні товарів «складові безпілотних літальних апаратів» у товарних підкатегоріях 8501 52 20 90 (ставка пільгова/повна - 0 %), 8504 40 55 00 (ставка пільгова/повна - 0 %), 8507 60 00 00 (ставка пільгова/повна - 0 %), 8525 89 00 00 (ставка пільгова/повна - 0 %), 8807 10 00 90 (ставка пільгова/повна - 0/5 %), 8807 30 00 90 (ставка пільгова/повна - 0/5 %), 9014 90 00 90 (ставка пільгова/повна - 0/5 %), 9032 89 00 00 (ставка пільгова/повна - 0/1 %) згідно УКТ ЗЕД за МД типу ІМ40ДЕ (імпорт): від 30.12.2023 № UA100380/2023/621352; від 11.01.2024 № U А100380/2024/301004,- загальна фактурна вартість товарів, митне оформлення яких здійснено із застосуванням преференції « 241» складає — 0,72 млн доларів СІЛА; загальна митна вартість товарів, митне оформлення яких здійснено із застосуванням преференції « 241» складає - 27,38 млн грн; сума податку нарахована умовно (сума коштів не сплачена до бюджету) складає — 5,48 млн грн. У період з 01.07.2021 до 31.03.2025 (період, що підлягав перевірці) при митному оформленні товарів «частини літаків цивільної авіації» у товарних підкатегоріях 8803 20 00 10 (ставка пільгова/повна - 0 %), 4011 ЗО 00 ЗО (ставка пільгова/повна - 0/4 %) згідно з УКТ ЗЕД та товарів «вуглецевий композитний профіль» у товарній підкатегорії 6815 10 10 00 (ставка пільгова/повна - 5 %) згідно УКТ ЗЕД за МД типу ІМ40АА/ДЕ (імпорт): від 14.09.2021 № UA100290/2021/041975; від 16.09.2021 № U А100320/2021/291114 скористалося преференцією зі сплати ввізного мита « 410 - Товари, що ввозяться в Україну та походять з країн ЄС [Абзац перший частини першої статті 29 додатка 1-А «Тарифний графік України» до глави 1 розділу IV «Торгівля та питання, пов`язані з торгівлею» (скасування мит) Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони]»: загальна фактурна вартість товарів, митне оформлення яких здійснено із застосуванням преференції « 410» складає - 4,74 тис. євро; загальна митна вартість товарів, митне оформлення яких здійснено із застосуванням преференції « 410» складає - 176,97 тис евро; сума податку нарахована умовно (сума коштів не сплачена до бюджету) складає - 3,66 тис. грн. Позивач листом від 12.06.2025 № 12/06/2025 (вх. Черкаської митниці від 12.06.2025 № 2594/13) надав засвідчені копії декларацій складених експортерами на інвойсах (для партій товарів, сукупна вартість яких не перевищує 6000 євро) від 20.07.2021 №FA20211294 та від 09.06.2021 № 920210820, шо підтверджують преференційне походження товарів задекларованих за вищезазначеними МД.
Зокрема, вказано, що позивач здійснив митне оформлення багатокомпонентних товарів «безпілотний літальний апарат з комплектом батарей» у товарній підкатегорії 8806240000 згідно з УКТ ЗЕД із застосування пільги щодо звільнення від сплати ввізного мита та ПДВ за кодом « 235 -Тимчасово, протягом дії воєнного стану в Україні, але не довше ніж до 01 січня 2026 року товари за кодами, визначеними у пункті 9-24 розділу XXI "Прикінцеві та перехідні положення Митного кодексу України, що ввозяться (пересилаються) на митну територію України підприємствами або громадянами» згідно з Класифікатором звільнень від сплати митних платежів при ввезенні товарів на митну територію України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.09.2012 №1011 «Про затвердження відомчих класифікаторів інформації з питань державної митної справи, які використовуються у процесі оформлення митних декларацій» (із змінами і доповненнями) (далі - Наказ № 1011). Установлено, що товари «акумулятори електричні», митне оформлення яких здійснено у складі багатокомпонентних товарів «безпілотні літальні апарати з комплектом батарей» відповідно до техніко-технічної документації, наданої декларантом під час митного оформлення даних багатокомпонентних товарів, інформації виробника цих товарів - Shenzen Yangda Security Co., Ltd, наявної в мережі-інтернет, не відповідають технічними характеристикам електричних акумуляторних батарей, необхідних для складання (функціонування) товарів «безпілотні літальні апарати» в якості елементів живлення цих товарів. У зв`язку з цим імпортовані товари «безпілотні літальні апарати з комплектом батарей» не можуть вважатися «наборами для роздрібної торгівлі» в розумінні правила 3 b ОПІ, а такі компоненти набору товарів потрібно класифікувати окремо. За результатами перевірки прийнято рішення про класифікацію за кодом 8507 60 00 00 згідно з УКТ ЗЕД (ставка ввізного мита пільгова/повна - 0 %) товарів «акумулятори електричні», що задекларовані у складі багатокомпонентних товарів «безпілотні літальні апарати з комплектом батарей» за МД від 03.05.2023 № UA902020/2023/203308, від 29.05.2023 №UA205140/2023/041393, від 06.09.2023 № UA902020/2023/206635. Законодавча пільга щодо звільнення від сплати ввізного мита та ПДВ за кодом «235» згідно з Наказом № 1011 не застосовується щодо митного оформлення імпорту товарів «акумулятори електричні», що класифікуються у товарній позиції 8507 згідно з УКТ ЗЕД. Оскільки акумуляторні батареї згідно специфікації заводу-виробника не входять до комплект) поставки, згідно з супровідними документами, зокрема автотранспортної накладної (CMR), товари «батареї літієві» зазначені окремою позицією в описі транспортованого вантажу, матеріалами акту митного огляду встановлено, що пакування товару «безпілотний літальний апарат» містить в собі безпілотний літальний апарат в розібраному стані, а товари «акумулятор» постачались у власному пакуванні, відповідач дійшов висновку, що позивач безпідставно задекларував акумуляторні батареї в складі комплектів безпілотних літальних апаратів «Jupiter НІ» та «Jupiter НЗ» за кодом УКТ ЗЕД 8806 24 00 00, які необхідно класифікувати у товарній позиції 8507 у товарній підкатегорії 8507 60 00 00 (Акумулятори електричні, включаючи сепаратори для них, прямокутної (в тому числі квадратної) або будь-якої іншої форми: літій-іонні). На думку митного органу, імпортовані товари «безпілотні літальні апарати з комплектом батарей» не можуть вважатись «наборами для роздрібної торгівлі» в розумінні правила З б Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД та до таких товарів неможливо застосувати вказане правило ОПІ, а такі компоненти набору товарів слід класифікувати окремо. То ж позивач не мав права використовувати пільгу зі сплати ПДВ, яка встановлена 92 підрозділу II Розділу XX «ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ» ПК України в редакції Закону України № 2906-ІХ від 06.02.2023, при митному оформленні акумуляторних батарей, та відповідно на митну вартість ввезених батарей необхідно нараховувати ПДВ за ставкою 20 %.
Тому відповідач виніс ППР №UA902000202589 від 13.11.2025, яким збільшив суму основного зобов`язання позивача з ПДВ на 554994,33грн та донарахував штраф 25% -138748,59грн. Згідно з розрахунком до нього спірні донарахування стосуються МД:
від 03.05.2023 № UA902020/2023/203308 – основна сума донарахувань 210635,14грн;
від 29.05.2023 №UA205140/2023/041393 – основна сума донарахувань 303373,11грн;
від 06.09.2023 №UA902020/2023/206635 – основна сума донарахувань 40986,08грн.
Оскільки в результаті адміністративного оскарження вони залишені без змін, позивач звернувся позовом до суду.
Оцінюючи спірні правовідносини суд врахував вимогу ст.19 Конституції України, відповідно до якої орган державної влади, його службова або посадова особа зобов`язана діяти в межах, спосіб та порядку, що визначені законом.
Частиною 8 ст.264 Митного кодексу України від 13 березня 2012 року №4495-VI (далі - МК України) визначено, що з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.
Порядок виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа затверджений наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 631, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 10 серпня 2012 року за № 1360/21672 (далі - Порядок).
Відповідно до статті 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно з п.п.1, 4 статті 50 МК України відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів та розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.
Відповідно до частини другої статті 57 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Згідно зі ст.58 МК України у разі, якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи. Частина 3 статті 57 МК України встановлює, що кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Відповідно до частини 4 ст.57 МК України застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до ст.49 МК України є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно з ч.ч.1-2 ст.51 МК митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Якщо вони, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.
Відповідно до положень ст.52 МК заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані:
1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів;
2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;
3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.
У ч.3 ст.54 МК України вказано, що за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Порядок коригування митної вартості товарів визначений у ст.55 МК України.
Зокрема, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:
1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;
2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;
3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом;
4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування;
5) інформацію про:
а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:
у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом;
у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання забезпечення сплати митних платежів відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті;
б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.
Під час митного оформлення при прийнятті митним органом письмового рішення про коригування митної вартості товарів декларант або уповноважена ним особа може здійснити коригування заявленої митної вартості у строк, встановлений частиною другою статті 263 цього Кодексу.
Декларант може провести консультації з митним органом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі.
На вимогу декларанта консультації проводяться у письмовому вигляді.
У випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів митний орган за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання забезпечення сплати митних платежів відповідно до розділу Х цього Кодексу на строк 90 днів з дня випуску товарів.
Протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати митному органу додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.
У разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів митний орган розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому разі надане забезпечення сплати митних платежів відповідно повертається (вивільняється) або використовується для сплати відповідних митних платежів.
Якщо митний орган протягом строку, зазначеного у частині дев`ятій цієї статті, не надає обґрунтованої відмови у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів, вважається, що декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість товарів визначено правильно. У такому разі митний орган скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості, а надане забезпечення сплати митних платежів повертається (вивільняється) у порядку та строки, визначені цим Кодексом.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
Норми підп.2.2 розділу ІІ Порядку приписують, що після прийняття МД для митного оформлення у разі подання МД на паперовому носії необхідність подання документів, зазначених в графі 44 МД, визначається посадовою особою ПМО під час виконання митних формальностей, встановлених підпунктами 4.5.5 - 4.5.10 пункту 4.5 розділу IV цього Порядку.
Інформація про необхідність подання документів, зазначених в графі 44 МД, вноситься посадовою особою, що здійснює відповідну митну формальність, до розділу IV інформаційного аркуша, форма якого наведена у додатку 1 до цього Порядку (далі - Інформаційний аркуш), із зазначенням коду документа, посади, прізвища, ініціалів, дати та часу встановлення вимоги, та засвідчується особистим підписом посадової особи.
Інформація про ознайомлення з вимогою надання документів вноситься Декларантом до розділу IV Інформаційного аркуша.
Декларант після отримання повідомлення про вимогу надання оригіналів документів або засвідчених в установленому порядку їх копій надає документи безпосередньо до підрозділу митних компетенцій іншої митниці або до митного органу, якому подано МД та пред`явлено товари, транспортні засоби комерційного призначення.
Копії рішення відповідача про встановлення іншого, аніж задекларованого позивачем коду товару, відокремлено для батарей живлення літальних апаратів – не надано.
З приводу використання позивачем податкової пільги в процесі митного оформлення безпілотних літальних апаратів за вищезазначеними МД, право на яку є спірних із-за непогодження відповідача з застосованим позивачем кодом товару, суд урахував.
Відповідно до пункту 92 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, тимчасово, на період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року' № 2102-ІХ, але не більше ніж до 1 січня 2026 року, звільняються від оподаткування податком на додану вартість операції з ввезення на митну територію України у митному режимі імпорту (у тому числі переміщення (пересилання) у міжнародних поштових та експрес-відправленнях) товарів, визначених пунктом 9-24 розділу XXI «Прикінцеві та перехідні положення» Митного кодексу України».
Згідно з п.9-24 розділу XXI «Прикінцеві та перехідні положення» Митного кодексу України, у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, але не більше ніж до 1 січня 2026 року, звільняються від оподаткування ввізним митом безпілотні літальні апарати, що класифікуються в товарній позиції 8806 згідно з УКТ ЗЕД (крім 8806 10, 8806 29 20 00, 8806 99 20 00), оптичні приціли, коліматорні приціли (коліматори), приціли нічного бачення або тепловізійні приціли, що класифікуються у товарних підкатегоріях 9013 10 90 00, 9013 80 00 00 згідно з УКТ ЗЕД, тепловізійні біноклі, монокуляри та бінокуляри, прилади нічного бачення (біноклі та монокуляри), що класифікуються у товарних підкатегоріях 8525 89 00 10, 8525 89 00 90, 9005 10 00 00, 9005 80 00 00 згідно з УКТ ЗЕД, далекоміри, що використовуються в оборонних цілях та класифікуються у товарній підкатегорії 9015 10 00 00 згідно з УКТ ЗЕД, переносні радіостанції, що класифікуються у товарних підкатегоріях 8517 62 00 00, 8517 69 30 90, 8517 69 90 00 згідно з УКТ ЗЕД, портативні радіоелектронні засоби виявлення та протидії безпілотним літальним апаратам (антидронові рушниці), що класифікуються у товарній позиції 8543 згідно з УКТ ЗЕД, що ввозяться на митну територію України для вільного обігу юридичними та фізичними особами, у тому числі переміщуються (пересилаються) на митну територію України у міжнародних поштових та експрес-відправленнях.
Тобто, передбачають звільнення від сплати митних платежів при митному оформленні товарів, зазначених в абзаці першому пункту 9-24 Митного кодексу України, зокрема при митному оформленні товарів «безпілотні літальні апарати», що класифікуються в товарній позиції 8806 згідно з УКТ ЗЕД.
Згідно з поясненням до товарної позиції 8807 «Частини літальних апаратів товарних позицій 8801, 8802 або 8806» згідно з УКТЗЕД до цієї товарної позиції включаються частини товарів, що входять до товарних позицій 8801, 8802 або 8806, за умови, що ці частини відповідають двом таким умовам:
(i) вони повинні бути ідентифіковані як придатні для використання виключно або переважно з товарами вищезазначених товарних позицій; і
(ii) вони не повинні виключатися положеннями приміток до розділу XVII (див. відповідні Загальні положення пояснень).
Згідно підпункту «f» пункту 2 пояснень до розділу XVII УКТЗЕД терміни "частини" та "частини і пристрої" не застосовуються до виробів, зазначених далі, незалежно від того, можуть чи не можуть вони бути ідентифіковані як вироби, призначені для товарів цього розділу (f) електричних машин або обладнання (група 85).
Згідно підпункт «с» пункту 7 примітки А «Частини і приладдя, що виключаються відповідно до примітки 2 до розділі XVII» розділу III «Частини та пристрої» ця примітка виключає такі частини та пристрої незалежно від того, відносяться вони до виробів цього розділі чи ні: електричні акумулятори (товарна позиція 8507).
Крім цього, відповідно до примітки 3 до розділу XVII УКТ ЗЕД, у групах 86 - 88 терміни "частини" або "пристрої" не поширюються на частини та пристрої, які не призначені для використання виключно або в основному з виробами цих груп. Частини або пристрої, які можна віднести одночасно до двох або кількох товарних позицій цього розділу, повинні бути класифіковані у тій товарній позиції, яка відповідає основному використанню цих частин або пристроїв.
Згідно з поясненнями до товарної позиції 8507 «Акумулятори електричні, включаючи сепаратори для них, прямокутної (в тому числі квадратної) або будь-якої іншої форми» згідно з УКТЗЕД до цієї товарної позиції включаються, в тому числі літій-іонні акумулятори.
За результатами опрацьованої вище інформації про задекларовані «акумулятори електричні» групою з проведення перевірки відповідача встановлено, що у всіх випадках до митного оформлення подано літій-іонні акумулятори різної ємності.
Відповідно до правил 1, 6 ОПІ товари «акумулятори електричні» класифікуються у товарній позиції 8507 у товарній підкатегорії 8507 60 00 00 згідно УКТ ЗЕД (ставка пільгова/повна - 0 %).
Норми підпунктів «а)»-«г)» пункту 5 ч.8 ст.257 Митного кодексу України приписують, митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості щодо товарів, у тому числі у вигляді кодів:
а) найменування;
б) звичайний торговельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар;
в) торговельна марка та виробник товарів (за наявності у товаросупровідних та комерційних документах);
г) код товару згідно з УКТ ЗЕД.
Частина 2 ст.69 Митного кодексу України вказує, що митні органи здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.
Відповідно до правила 3 b Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД (далі - ОПІ), суміші, багатокомпонентні товари, які складаються з різних матеріалів або вироблені з різних компонентів, товари, що надходять у продаж у наборах для роздрібної торгівлі, класифікація яких не може здійснюватися згідно з правилом 3 (а), повинні класифікуватися за тим матеріалом чи компонентом, який визначає основні властивості цих товарів, за умови, що цей критерій можна застосувати. Застосовуючи це Правило до багатокомпонентних товарів, виготовлених з різних компонентів, слід брати до уваги не тільки ті товари, в яких ці компоненти приєднані один до одного, утворюючи практично нерозривне ціле, але і товари з роздільними компонентами, за умови, що ці компоненти пристосовані один до одного, доповнюють один одного та узяті разом утворюють одне ціле, що звичайно не дозволяє виставляти їх для продажу як окремі частини.
Термін «товари, що надходять у продаж у наборах для роздрібної торгівлі» стосується товарів, які:
а) складаються принаймні з двох різних виробів, які, на перший погляд, класифікуються у різних товарних позиціях;
б) складаються з компонентів, зібраних разом з метою задовольнити конкретну потребу чи виконати певну роботу; в) паковані так, що не вимагають перепакування для продажу кінцевому споживачеві (наприклад, у коробках чи ящиках).
«Роздрібний продаж» не включає товарів для продажу, що призначені для перепродажу після подальшої обробки, підготовки, перепакування чи об`єднання з іншими товарами або вміщення в інші товари.
Відповідно до специфікації вказаних літальних апаратів, які розмішені на сайті виробника, робота безпілотних апаратів забезпечується двома літій-іонними акумуляторами типу 12S ємністю 33000 mAh (для БПЛА «Yangda Sky Whale Havy Lift Long Endurance VTOL Drone) та трьома літій-іонними акумуляторами типу 14S ємністю 10000 mAh та одним літій-іонним акумулятором типу 6S ємністю 25000 mAh (для ПБЛА «Yangda Sky Whale Max Hybrid Havy Lift Long Endurance VTOL Drone»). На сайті заводу-виробника зазначено, що акумуляторні батареї не входять до комплекту поставки. Однак інвойси до контракту та вказаних вище МД, на підставі яких безпосередньо проходило переміщення товарів для позивача на митну територію України, підтверджують їх продаж у комплекті з визначенням єдиної ціни за комплект.
Частиною першою статті 188 ЦК України встановлено, що якщо кілька речей утворюють єдине ціле, що дає змогу використовувати його за призначенням, вони вважаються однією річчю (складна річ). Частиною другою цієї ж статті визначено, що правочин, вчинений щодо складної речі, поширюється на всі її складові частини, якщо інше не встановлено договором.
У вказаному контексті відповідач не обґрунтовано не врахував призначення, мету придбання та переміщення на територію України вказаного вище товару. Зокрема, не встановлено мети окремого продажу літальних апаратів від батарей живлення, не встановлено можливість використання за призначенням безпілотних літальних апаратів «Jupiter НІ» та «Jupiter НЗ» без акумуляторних батарей. Вказаний вид товару є специфічним та враховуючи воєнний стан в Україні для оцінки комплектуючих, як окремих товарів, відповідач до таких висновків мав з`ясувати їх окреме використання позивачем, окремий роздрібний продаж. Однак докази встановлення таких фактів відсутні. Тому логічним є пояснення позивача, що декларування їх проведено як єдиного комплексного складного товару - безпілотних літальних апаратів, який не може бути використаний за призначенням без джерела живлення.
Твердження відповідача, що імпортовані товари не є набором, спростовуються основними комерційними документами: інвойсами №223000128 від 04.04.2023№223000124 від 05.04.2023, №223000133 від 24.05.2026, №223000175 від 28.08.2023. Відповідно до вказаних документів, предметом поставки є безпілотний літальний апарат Jupiter НІ, включаючи комплект батарей моделі 30000mAh. Продавець визначив цей товар, як єдину комерційну одиницю з неподільною вартістю.
Фізичне відокремлення акумуляторів від корпусу під час перевезення є міжнародною вимогою з безпеки авіаційного та автомобільного транспорту (правила ІАТА та угода ADR). Літій-іонні батареї ємністю 30000mAh належать до 9 класу небезпечних вантажів. Відповідно до міжнародних правил, якщо літієві батареї постачаються з обладнанням ф класифікуються транспортними компаніями, як код UN 3481 (Lithium-ion batteries packed with equipment). Інструкції з пакування вимагають, щоб такі батареї транспортувалися в окремому захисному внутрішньому пакуванні, повністю ізольованими від самого пристрою, щоб уникнути короткого замикання, перегріву чи самозаймання під час тряски. То ж спосіб пакування вантажу, який обумовлений його фізико-хімічними властивостями чи вимогами безпеки транспортування, не є переважним критерієм для визначення коду товару за УКТ ЗЕД, якщо комерційними документами (інвойсом) підтверджується єдине функціональне та комерційне призначення всього комплекту.
Окреме фізичне пакування акумуляторів та їх відображення в автотранспортній накладній (CMR) обумовлено імперативними вимогами міжнародного законодавства щодо перевезення небезпечних вантажів класу 9 (літій-іонні батареї UN 3480/3481). Докази наміру контрагентів поставити окремі товари відсутні. Окреме пакування акумуляторів, виконане постачальником на виконання міжнародних вимог безпеки транспортування вантажів, зважаючи на номенклатуру товарів у інвойсах з чіткою ідентифікацією «безпілотний літальний апарат, включаючи комплект батарей», вартість яких не розділяє вартостей батарей, не надавало відповідачу обґрунтованих підстав розділити їх для окремої класифікації.
У постанові від 24.10.2023 у справі №380/10416/21 та постанові від 18.02.2025 у справі №240/28192/23 Верховний Суд зазначив, що спосіб пакування чи логістичного розділення компонентів товару під час транспортування не може бути домінуючим критерієм для визначення коду за УКТ ЗЕД, якщо комерційними документами (інвойсом) та технічними характеристиками підтверджується єдине функціональне призначення всього комплекту. Черкаська митниця діла всупереч зазначеним правовим позиціям Верховного Суду. адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У заявлених спірних правовідносин відповідач безпідставно не врахував тактико-технічне завдання відповідних літальних апаратів та можливостей джерел живлення. При цьому наявність додаткових акумуляторів у специфікації конкретного БПЛА не змінює його призначення, як єдиного багатокомпонентного товару за кодом УКТ ЗЕД 8806 24 00 00, оскільки основну властивість виробу (здатність до польоту та аерозйомки) визначає саме безпілотний апарат саме за допомогою елементів його живлення.
Суд також урахував відсутність доказів, що позивач придбав літальні апарати з метою наступного окремого від джерел живлення продажу різним суб`єктам господарювання. За кодом 8806 24 00 00 класифікуються безпілотні літальні апарати, як завершені та готові до використання вироби (товари). Технічна документація виробника та функціональні характеристики БПЛА «Jupiter НІ» підтверджують, що літій-іонний акумулятор ємністю З0000мАП є невід`ємним конструктивним елементом (компонентом живлення), без якого функціонування літального апарату в повітрі є неможливим. 
Для оцінки доводів сторін суд урахував, що методи визначеної митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, зокрема, основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), зобов`язує відповідача врахувати предмет і ціну товару згідно з Контрактом. Відсутність окремої ціни на джерела живлення викликає обґрунтовані сумніви щодо можливості їх окремого виділення та оподаткування.
Зокрема, норми ст.185 ПК України приписують, що об`єктом оподаткування є операції платників податку з:
а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу у володіння та користування лізингоодержувачу/орендарю;
б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;
в) ввезення товарів на митну територію України;
г) вивезення товарів за межі митної території України;
е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.
З метою оподаткування цим податком до операцій з ввезення товарів на митну територію України та вивезення товарів за межі митної території України прирівнюється поміщення товарів у будь-який митний режим, визначений Митним кодексом України.
Згідно з приписами ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Контроль правильності визначення митної вартості товарів відповідно до вимог ст.54 МК України здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Відповідно до ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:
1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);
4) виписку з бухгалтерської документації;
5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;
6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
7) копію митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
У вказаному контексті суд акцентує увагу сторін на тому, що розбіжність у документах для переміщення товарів через митний кордон України відповідачем не була встановлена. 
Проаналізувавши в сукупності вказані норми та факти, зібрані докази, суд дійшов висновку, що відповідач не довів обґрунтованості та правомірних підстав для оподаткування ПДВ, як окремих об`єктів, джерел живлення та літальних апаратів. Натомість контрактні умови, СМР, інвойси щодо єдиної ціни за товар, особливості призначення та використання, відсутність доказів їх подальшого окремого використання позивачем, іншої мети закупівлі, підтверджують доводи позивача про право на застосування пільгового режиму їх ввезення на територію України за вказаним вище МД. Отже, ППР прийняте за відсутності податкового порушення позивача, є протиправним і підлягає скасуванню в повному обсязі.
Судовий збір у сумі 8324,92грн, сплачений позивачем за звернення до суду на підставі платіжної інструкції від 23.06.2026, підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача відповідно до ст.ст.132-139 КАС України повністю. 
Керуючись ст.ст.2-20, 72-78, 132-139, 242-245, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити повністю адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю “КТД ЮПІТЕР”.
Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Черкаської митниці (18001, м.Черкаси вул.О.Дашкевича буд.76; код ЄДРПОУ 44005652) від 13.11.2025 №UA902000202589.
2. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Черкаської митниці (18001, м.Черкаси вул.О.Дашкевича буд.76; код ЄДРПОУ 44005652) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “КТД ЮПІТЕР” (18023, м.Черкаси вул.14-го Грудня, буд.8; код ЄДРПОУ 35975783) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 8324,92грн.
3. Копії рішення направити учасникам справи.
4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя | Анжеліка БАБИЧ