Справа № 386/2292/25 
Провадження № 1-кп/386/131/25
ВИРОК
Іменем України
15 вересня 2026 року
Голованівський районний суд Кіровоградської області у складі: 
головуючого судді:       ОСОБА_1 
за участю: секретаря судового засідання    ОСОБА_2 
прокурора           ОСОБА_3 
обвинуваченого        ОСОБА_4 
захисника         ОСОБА_5 
потерпілої        ОСОБА_6 
потерпілої         ОСОБА_7 
представника потерпілої       ОСОБА_8 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Голованівськ, в режимі відеоконференції, обвинувальний акт у кримінальному провадженні дані про яке внесені до ЄРДР №12025121110000456 від 10.09.2025,відносно  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Побузьке. Голованівського району Кіровоградської області, українець, гр. України, освіта повна загальна середня,тимчасово не працюючий, стан здоров`я задовільний, неодружений, утриманців не має, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України, такий що не має судимостей:
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.4 ст.296 КК України -
ВСТАНОВИВ
ОСОБА_4  вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у приміщення, вчинена в умовах воєнного стану, та скоїв грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням предмета заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, при таких обставинах:
23.06.2024 року в денний час доби, точного часу досудовим розслідуванням не встановленого під час дії правового режиму воєнного стану, введеного у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 "Про введення воєнного стану в Україні", з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року затвердженого Верховною Радою України Законом України, від 24.02.2022 №2102-IX, "Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні", який неодноразово продовжено, по теперішній час, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом з корисливих мотивів, переслідуючи мету особистого збагачення злочинним шляхом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, впевнившись в тому, що його дії були непомітні для сторонніх осіб, в період дії воєнного стану, шляхом вільного доступу, через вхідні двері, які на запираючи пристрої не замкнені проник в приміщення кабінету №5 Комунального закладу «Центру надання адміністративних послуг» Побузької селищної ради, розташованого за адресою: Кіровоградська область Голованівський район, с-ще Побузьке вул. Пирогова буд. 2 Б, де виявив на дерев`яному столі ноутбук марки Lenovo моделі V15 G2 ITL вартістю 9727 гривень 87 копійок та зарядний пристрій до ноутбук марки Lenovo моделі V15 G2 ITL вартістю 361 гривню 13 копійок, власником яких являлась ОСОБА_6 , таємно їх викрав та розпорядився ними в подальшому на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 2454/25 від 15.09.2025 року на загальну суму 10089 гривень. 
Крім того, 10.09.2025 року близько 20 год. ОСОБА_4 , перебуваючи на вулиці Незалежності № 4, що розташоване в с-щі Побузьке, Голованівського району, Кіровоградської області, зустрів ОСОБА_7 , яка йшла йому на зустріч поряд з якою бігала її собака. Діючи умисно ОСОБА_4 потураючи при цьому визначені у суспільстві норми людської поведінки, намагався вдарити ногою вказану собаку,з підстав чого ОСОБА_7 , зробила йому усне зауваження щодо неналежної його поведінки, на що ОСОБА_4 , діючи умисно, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з особливою зухвалістю, усвідомлюючи, що перебуває у громадському місці, та переслідуючи умисел на порушення громадського порядку, потураючи існуючі правила і норми поведінки в суспільстві та зневажаючи ними, бажаючи явно самоутвердитися та протиставити себе іншим громадянам та суспільству, дістав зі своєї сумки небезпечну бритву «Ракера», яка була ним заздалегідь заготовлена для нанесення будь-кому тілесних ушкоджень, висловлюючись при цьому нецензурною лайкою в сторону оточуючих, в першу чергу ОСОБА_7 , умисно наніс тій по тілу вказаною небезпечною бритвою множенні тілесні ушкодження, а саме не менше трьох ударів - ножових множинних колото-різаних ран в область задньої поверхні правого плеча та надлопаткової ділянки з пошкодженням судинно-нервового пучка та не менше одного удару - різаних ран поверхні 2, 3, 4, 5 пальців лівої кісті, які у відповідності до висновку судово-медичної експертизи № 178 від 17.11.2025, відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень. 
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4  свою вину по епізоду вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у приміщення, вчинена в умовах воєнного стану, в ході проведення судових засідань спочатку не визнав, потім визнав частково, а згодом повністю, при цьому вказував, що на початку літа 2025 року в парку селища Побузьке Голованівського району він знайшов ноутбук марки Lenovo моделі V15 G2 ITL, чорного кольору, який лежав на лавці накритий поліетиленовим пакетом. Він відкрив найдений ноутбук, оскільки в ньому не був встановлений пароль. Даний ноутбук він використовував 2 чи 3 місяці, який в подальшому був вилучений працівниками поліції. Вина його є лише в тому, що він після його виявлення не передав відразу працівникам поліції.
По епізоду грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням предмета заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину визнав повністю та суду показав, що кримінальне правопорушення ним було скоєне за обставин вказаних в обвинувальному акті. 
Вказав, що потерпіла ОСОБА_9 10.09.2025 року близько 20 годин, сама з ним спровокувала конфлікт, першою почала висловлюватись на його адресу лайкою. Вказав, що та не одноразово його ображала. При ньому в цей час була небезпечна бритва, яку він носив для самооборони. Зазначив, що ОСОБА_9 наніс 4 порізи за допомогою вказаної бритви, коли та стояла відносно нього боком, в тому числі по плечі. Порізи бритвою наносив зверху вниз.
Цивільний позов потерпілої не визнав, оскільки вважає його безпідставним.
Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 щодо визнання своєї вини у скоєнні по епізоду таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у приміщення, вчинена в умовах воєнного стану, в судовому засіданні не визначився, оскільки її спочатку заперечував, потім визнав частково, а згодом повністю, а епізоду грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням предмета заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, визнав повністю, його вина у вчиненні інкримінованих йому злочинах підтверджується показами потерпілих, свідків та зібраними по справі матеріалами:
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 суду показала, що вона працює керівником комунального закладу «Центру надання адміністративних послуг» Побузької селищної ради. Вказала, що у 20-х числах червня 2024 року, виявила відсутність власного ноутбуку Lenovo, який вона зберігала на своєму робочому місці в кабінеті «Центру надання соціальних послуг» Побузької селищної ради, розташованого за адресою: Кіровоградська область Голованівський район, с-ще Побузьке вул. Пирогова буд. 2 Б.
Зазначила, що про крадіжку ноутбуку Lenovo вона нікому спочатку не повідомляла, оскільки підозрювала в цьому ОСОБА_4 , якого боялася так як того вважала неадекватною людиною. Однак в подальшому повідомила про це працівників поліції. Вказала, що ОСОБА_4 неодноразово відвідував приміщення «Центру надання соціальних послуг» , оскільки там працювала його мати – ОСОБА_10 . Ноутбук Lenovo вона придбала в січні 2024 року за 29 500 грн., документи та коробку пред`являла працівникам поліції. Окрім ноутбуку Lenovo та зарядно пристрою до нього викрадено нічого не було. 
Зазначила суду, що ноутбук Lenovo моделі V15 G2 ITL, в подальшому був переданий їй працівниками поліції.
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 суду показала, що 10.09.2025 року близько 20-ї години вона вийшла з квартири на вулицю Першотравнева в селищі Побузьке вигуляти свою собаку. Проходячи по вулиці побачила, що назустріч їй йшов ОСОБА_11 , який поводив себе неадекватно, щось говорив нерозбірливо матюкаючись. Побачивши її собаку він замахнувся на неї ногою, однак вона сказала тому, що собака не кусається. Після цього ОСОБА_12 штовхнув її у плече, та відразу почав наносити їй за допомогою «небезпечної бритви» порізи по руці та плечі. Вона прикривала область своєї шиї рукою, щоб ОСОБА_12 не заподіяв їй в області шиї порізів даною бритвою. Ніяких сварок перед цим у неї з ОСОБА_13 не було. Вона втекла від ОСОБА_14 до себе додому. Той її не наздоганяв. Прибігши додому вона повідомила про все свого чоловіка ОСОБА_15 . Негайно було викликано швидку допомогу та повідомлено про подію в поліцію. В той же день її було госпіталізовано до Голованівської ЦРЛ, де їй було прооперовано, зашито праве плече, накладено 5 чи 6 скоб, а також в подальшому проведено ще 2 операції та накладено більше 50 скоб. 
В медичному закладі вона пробула 21 день. Вказала, що на правій руці від отриманої травми не зростається сухожилля. Лікарі їй сказали, що для цього потрібен значний час. По даний час у неї німіє рука, яка була травмована ОСОБА_13 , рука не розгинається та болить.
У зв`язку з протиправними діями обвинуваченого вона перенесла і продовжує відчувати фізичний біль, що спричиняє їй моральні страждання з моменту події до даних пір. Вона погано спить, не може в повній мірі забезпечувати свою людську життєдіяльність, а також має панічне відчуття страху внаслідок пережитого. Весь час приймає медичні заспокійливі препарати – антидепресанти. 
Цивільний позов заявлений в її інтересах представником підтримала в повному обсязі.
Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні показав, що він був запрошений працівниками поліції, до пункту поліції в селищі Побузьке Голованівського району восени 2025 року. Зайшовши до приміщення вказаного пункту від побачив, що там перебула матір ОСОБА_4 - ОСОБА_17 , а також на столі лежав ноутбук чорного кольору. Вказав, що слідчий, який проводив огляд та вилучення ноутбуку Lenovo, повідомив, що вказаний ноутбук добровільно видала ОСОБА_10 – мати ОСОБА_4 , яка не заперечувала проти цього.
Після того, як слідчий все описав, він засвідчив дану дію своїм підписом. 
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 надав суду аналогічні покази, який надав суду свідок ОСОБА_16 . 
Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні показав, що на початку осені 2025 року, більш конкретного часу не пам`ятає, він перебував біля магазину «Мобілочка» в селищі Побузьке Голованівського району. До нього підійшов ОСОБА_4 та запропонував придбати ноутбук марки Lenovo, модель він не пам`ятає, чорного кольору, без документів та без упакування. Ноутбук він не придбав, оскільки той був без документів. 
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_20 , яка показала, що на протязі тривалого часу працює в «Центрі надання соціальних послуг» Побузької селищної ради, розташованого за адресою: Кіровоградська область Голованівський район, с-ще Побузьке вул. Пирогова буд. 2 Б. 
24 червня 2024 року вона прийшла на роботу та разом з ОСОБА_6 виявила крадіжку ноутбука Lenovo, який належав ОСОБА_6 та зберігався у одному з кабінетів. Хто вчинив крадіжку ноутбука їй не відомо.Зазначила, що вказаний ноутбук був особистою власністю ОСОБА_6 .
Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні показала, що вона працює в «Центр надання соціальних послуг» Побузької селищної ради, на посаді фахівця у справах ветеранів. Вказала, що ОСОБА_10 працювала з нею з листопада 2024 по осінь 2025. Зазначила, що син ОСОБА_17 – ОСОБА_4 , приходив на роботу до своєї матері періодично 1-2 рази в тиждень. Повідомила суд, що ОСОБА_6 , влітку 2024 повідомила працівників «Центр надання соціальних послуг», що з її кабінету було викрадено ноутбук Lenovo моделі V15 G2 ITL.
Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні показав, що він являється чоловіком потерпілої ОСОБА_7 . У вересні місяці 2025 року близько 20 годин. дружина вийшла з квартири разом з собакою, щоб прогулятись. Її не було хвилин 15-20. Через вказаний час вона забігла до квартири і повідомила його, що її порізали. Одяг був закривавлений. Порізані була рука та плече. Він відразу викликав швидку допомогу та повідомив про це в поліцію. Коли фельдшер оглянув дружину то повідомив, що дружину необхідно негайно госпіталізувати до Голованівської ЦРЛ, після чого вона була доставлена до вказаної лікарні, та поміщена в операційне відділення.
Дружина розповідала йому, що порізи спричинив їй ОСОБА_12 неподалік від дому в якому вони проживають, коли вона проходила та зустріла ОСОБА_22 собачка гавкнув на ОСОБА_14 , той хотів пнути її ногою, але вони розійшлися, однак ОСОБА_12 повернувся, наздогнавши її і почав наносити їй порізи, якимось гострим предметом по руці та плечі, дружина злякавшись втекла від ОСОБА_22 додому. Вказав, що з тієї пори дружина погано спить та приймає антидепресанти.
Свідок ОСОБА_23 в судовому засіданні показала, що одного дня, ранньої осені 2025 року, вона знаходилась в магазині селища Побузьке, де неподалік проживає ОСОБА_24 . В цей час до магазину зайшла ОСОБА_25 разом зі своєю собачкою, де пробула хвилин 5, та вийшла з магазину та пішла по вулиці. Через незначний проміжок часу вона почула крики Макушової. Вийшовши на вулицю побачила ОСОБА_26 за метрів 30-40, що та бігла до свого будинку, а неподалік знаходився ОСОБА_12 , який йшов в іншу сторону від ОСОБА_27 і висловлювався в голос на чиюсь адресу брутальною лайкою. Чи були які небудь тілесні ушкодження на тілі ОСОБА_28 вона не бачила. Також вказала, що ніяких предметів у руках ОСОБА_22 вона не бачила.
Свідок ОСОБА_29 в судовому засіданні надала суду аналогічні покази, які суду надала свідкок ОСОБА_23 .
Свідок ОСОБА_30 в судовому засіданні показав, що він працює поліцейським сектору реагування патрульної поліції Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області. 10.09.2025 він перебував у добовому наряді. У вечірній час він прибув за викликом у селище Побузьке Голованівського райну на вулицю Незалежності. В цей час там були також працівники поліції, які шукали ОСОБА_31 . Ним був відшуканий ОСОБА_12 біля кафе «Файно Маркет». Побачивши його ОСОБА_12 почав тікати – бігти, в руках у нього була сумка. Згодом ОСОБА_12 зупинився і почав з сумки щось викидати, після чого продовжив тікати. Що саме ОСОБА_12 викинув він не бачив. Згодом він ОСОБА_22 наздогнав. Доповнив, що відшукання ОСОБА_22 було пов`язане з отриманням ОСОБА_28 тілесних ушкоджень.
Свідок ОСОБА_10 судовому засіданні показала, що вона являється матір`ю обвинуваченого ОСОБА_4 , та у відповідності до ст.63 Конституції України відмовилась від дачі показів.
Окрім показів наданих суду потерпілими та свідками, судом було досліджено письмові докази, зокрема: 
Протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 12.09.2026 ОСОБА_6 , у відповідності до якої та повідомила працівників поліції, про те, що з її робочого місця наприкінці червня 2025 року було викрадено ноутбук марки Lenovo моделі V15 G2 ITL. (а/с.83, т.3)
У відповідності до протоколу, огляду місця події від 12.09.2025, з фото таблицями, проведеного за участю понятих в період з 18 год.40 хв. по 18 год. 50 хв. в селищі Побузьке, в приміщенні поліцейської станції, слідує, що ОСОБА_10 добровільно видала працівникам поліції ноутбук чорного кольору марки Lenovo , серійний номер S/N PF 413RYY, та зарядний пристрій до нього, пояснивши при цьому що вказаний ноутбук перебував в спальній кімнаті її сина ОСОБА_4 (91-96, т.3).
Згідно до висновку експерта №2454 від 15.09.2025 слідує, що вартість ноутбука марки Lenovo моделі V15 G2 ITL та зарядного пристрою складає 10 089 гр. (а/с. 109-118, т.3).
У відповідності до рапорту інспектора-чергового Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області зареєстрованого в інформаційно-телекомунікаційній системі Інформаційний портал Національної поліції України №13583 від 10.09.2025, вбачається , що 10.09.2025 о 20.06 надійшло повідомлення зі служби 102 про те,що диспетчер ОСОБА_32 повідомив, про глибоке ножове поранення плеча особи. 
Працівниками виїздом на місце події встановлено постраждалою є ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 тілесні ушкодження спричинив ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а/с.10, т.3).
Згідно до протоколу, огляду місця події від 10.09.2025, з фото таблицями, проведеного за участю понятих в період з 21 год.30 хв. по 22 год. 25 хв. частини вулиці вул. Незалежності в селищі Побузьке, прибудинкової території та підїзду будину №4, вбачається, що було виявлено вилучено речовину бурого кольору. (а/с.18-31, т.3)
У відповідності до протоколу огляду місця події від 11.09.2025, з фото таблицями, проведеного за участю понятих в період з 00 год.05 хв. по 00 год. 55 хв. слідує що в селищі Побузьке по вул.. Першотравнева поблизу буд. 6/2, виявлено та вилучено небезпечну бритву «Ракера», на лезі якої виявлено речовину бурого кольору. (а/с.33-43, т.3).
Згідно до протоколу пред`явлення на впізнання особи для впізнання за фотознімками від 11.09.202025, вбачається, що потерпіла ОСОБА_7 вказала на фотознімок №2 - зображення ОСОБА_4 (а/с.54-58, т.3).
Відповідно до висновку експерта № 178 від 17.11.2025, про отримані потерпілою ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, їх характер та локалізацію, слідує, що тілесні ушкодження відносяться до категорії середньої тяжкості. (а/с.61-62, т.3).
У відповідності до протоколу проведення слідчого експерименту від 29.11.2025, з фото таблицями, за участю потерпілої ОСОБА_7 , остання розповіла та показала, коли, як, за допомогою чого, та куди їй наносив ОСОБА_4 ,тілесні ушкодження 10.09.2025 року близько 20 год. (а/с.144-150, т.3).
Згідно до висновку судово-медичної експертиз №198 від 02.12.2025, проведеного за наслідками слідчого експерименту від 29.11.2025, за участю потерпілої ОСОБА_7 , механізм утворення тілесних ушкоджень, виявлені на тілі ОСОБА_7 , не протирічить механізму зазначені в ньому. (а/с.153,т.3).
У відповідності до протоколу проведення слідчого експерименту від 03.12.2025, з фото таблицями, за участю підозрюваного ОСОБА_4 , останій розповів, показав, як та куди за допомогою небезпечної бритви наносив ОСОБА_7 тілесні ушкодження 10.09.2025 року. (а/с.154-158, т.3).
Згідно до висновку судово-медичної експертиз №199 від 03.12.2025, проведеного за наслідками слідчого експерименту від 03.12.2025, за участю підозрюваного ОСОБА_4 , механізм утворення тілесних ушкоджень, виявлені на тілі ОСОБА_7 , не протирічить механізму зазначені в ньому. (а/с.153, т.3).
Відповідно до висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи №451 від 11.11.2025 слідує, що ОСОБА_4 в момент скоєння правопорушення і в даний час психічним захворюванням не страждав і не страждає . Міг та може усвідомлювати свої дії і керувати ними, не потребує застосування примусових заходів медичного характеру. (а/с.80-82, т.3)_ 
Згідно до протоколу про затримання особи. підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від11.09.2025 слудує, що ОСОБА_4 фактично затриманий 10.09.2025 о 23 год.45 хв. (а/с.47-49, т.3).
Речові докази оглянуті, долучені до матеріалів кримінального провадження та передані на зберігання. (а/с.44-46, 101-106, т.3).
Суд, заслухавши обвинуваченого, його захисника потерпілих, представника потерпілого, свідків, прокурора та дослідивши допустимі докази за матеріалами кримінального провадження дійшов наступного висновку: 
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 , ( епізоду ОСОБА_6 ), щодо таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у приміщення, вчинена в умовах воєнного стану доведена повністю і суд кваліфікує його дії по ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у приміщення, вчинена в умовах воєнного стану. 
Посилання обвинуваченого ОСОБА_4 що він не здійснював крадіжки майна – ноутбука належний ОСОБА_6 судом до уваги взяті бути не можуть, так як вони спростовуються здобутими доказами в судовому засіданні, показами потерпілого, свідків та матеріалами справи, які між собою узгоджуються та відповідають обставинам справи, а його позиції щодо наявності чи відсутності його вини, які суперечать одна одній з даного приводу, суд розцінює, як обраний ним спосіб захисту та намагання уникнути покарання за скоєний злочин.
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 , (по епізоду ОСОБА_7 ), щодо грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням предмета заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень щодо ОСОБА_7 доведена повністю і суд кваліфікує його дії по ч. ст.296 КК України, як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням предмета заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень
По місцю проживання обвинувачений ОСОБА_4 характеризується негативно, а/с.168 т.3, стан його здоров”я задовільний, а/с.164,165 т.3, на обліку в Голованівському РС №2 філії Державнеої установи «Центр пробації» не перебуває, а/с.166 т.3, такий що не має судимості а/с.170-174 т.3, згідно висновку органу пробації ризик вчинення  ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, а ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як дуже високий а/с.57-60 т. 1.
Обставинан, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, та обставни, які обтяжують покарання обвинуваченого згідно ст.67 КК України, судом не встановлено. 
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує всі обставини провадження та характеризуючі дані про особу обвинуваченого, його вік та стан здоров`я, який на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, не має інвалідності, який вчинив умисні, закінчені кримінальні правопорушення, які відноситься до категорії тяжких злочинів, за місцем проживання характеризується негативно, в силу ст. 89 КК України є таким, що не має судимості, високий ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, та дуже високий ризик небезпеки для суспільства, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання., 
Суд зазначає, що той факт, що засуджений визнав повністю свою вину за ч.4 ст.296 КК України, не може безумовно свідчити про щире каяття з приводу вчиненого, адже щире каяття передбачає, окрім визнання особою факту вчинення кримінальних протиправних діянь, ще й щирий жаль із цього приводу та осуд своєї поведінки.
Вимоги дотримання справедливості при призначенні кримінального покарання закріплені у ст. 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 14 Міжнародного пакту про цивільні та політичні права 1966 року, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. 
У відповідності до ст. 8 ч. 1 Конституції України в Україні діє принцип верховенства права. Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.
У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), та в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що "досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд з прав людини вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. 
Враховуючи зазначене, дані про особу обвинуваченого, за глибоким переконанням суду, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, ставлення обвинуваченого до скоєного, враховуючи позицію потерпілої ОСОБА_7 та її представника, яка заявила матеріальні та моральні претензії до обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у межах санкції ч. 4 ст. 296 КК України, ч.4 ст.185 КК України, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, у виді позбавлення волі з його реальним відбуванням, що цілком відповідає ступеню тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого, оскільки його виправлення та попередження вчинення нових злочинів можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства. 
Підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України при призначенні покарання обвинуваченому судом не встановлено. 
Представником потерпілої ОСОБА_7 – адвокатом ОСОБА_8 в інтересах потерпілої до обвинуваченого ОСОБА_4 заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди на суму 135323 грн., моральної шкоди в розмірі 1000000 грн. та витрат на правничу допомогу потерпілому в сумі 40000 грн. 60 коп. 
Суд дійшов до висновку, що цивільний позов до обвинуваченого про стягнення матеріальної шкоди підлягає задоволенню частково, на суму 59063 грн., як обґрунтований, доведений та підтверджений документально.
Інша частина цивільного позову про стягнення матеріальної шкоди – упущеної вигоди, задоволенню на думку суду не підлягає, оскільки не надано доказів того, що ОСОБА_7 являться ФОП, працювала перукаркою, отримувала та декларувала офіційну заробітку плату та сплачувала відповідні податки до державного бюджету.
Що стосується позовних вимог про стягнення з обвинуваченого на користь потерпілої компенсації за спричинену моральну шкоду то суд дійшов наступних висновків. 
Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Згідно ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
При цьому суд бере до уваги, що в судовому засіданні встановлено та доведено доказами, дослідженими судом, що обвинувачений своїми протиправними діями заподіяв потерпілій моральну шкоду, яка виразилася в тому, що остання, перенесла та продовжує нести фізичні та душевні страждання у зв`язку із вчиненням обвинуваченим відносно неї кримінального правопорушення. 
Враховуючи наявність вини обвинуваченого, глибину душевних страждань потерпілої, вимоги розумності і справедливості суд вважає за необхідне заявлений розмір компенсації за заподіяну моральну шкоду в розмірі 1000000 грн. задовольнити в повному обсязі.
Разом з тим вимоги про стягнення з обвинуваченого на користь потерпілої витрат на професійну допомогу в сумі 40000 грн. задоволенню не підлягають, оскільки в додатках до позовної заяви підтверджуючі документи з даного приводу відсутні, а також те, що про це не було заявлено клопотання та не подану відповідної заяви, щодо їх відшкодування до закінчення розгляду справи. 
Відповідно до ст. 124 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експерта за проведення судово-товарознавчої експертизи №2454 від 15.09.2025, в сумі 420 грн.
Питання про долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
Згідно ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
До набрання обвинувальним вироком законної сили обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не може бути переведений у місце позбавлення волі в іншу місцевість (ч. 5 ст. 535 КПК України).
Обвинувачений ОСОБА_4 у вказаному кримінальному провадженні утримується під вартою з моменту затримання в порядку ст.208 КПК України, а саме з 23 години 45 хвилин 10 вересня 2025 року, а тому початок строку відбування покарання має рахуватись з цієї дати.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день.
Таким чином, враховуючи норми ч. 5 ст. 535 КПК України, суд приходить до висновку, що в строк відбування покарання ОСОБА_4 необхідно зарахувати строк попереднього ув`язнення з 10.09.2025 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Враховуючи призначення судом покарання у виді позбавлення волі та з метою можливості подальшого виконання вироку суду, запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили слід залишити у вигляді тримання під вартою, до виконання вироку в порядку ст.ст. 534, 535 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.100. 124, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 та ч.4 ст.296 КК України та призначити йому покарання:
по ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на 5 (пять) років, 6 (шість) місяців. 
по ч.4 ст. 296 КК України у виді позбавлення волі на 6 (шість) років. 
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України,  ОСОБА_4  визначити остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років.
Початок строку відбування покарання  ОСОБА_4  рахувати з моменту його затримання у вказаному кримінальному провадженні, тобто з 23 години 45 хвилин 10 вересня 2025 року.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4  до набрання вироком законної сили залишити у вигляді тримання під вартою, до виконання вироку в порядку ст.ст. 534, 535 КПК України.
Цивільний позов заявлений представником потерпілого в інтересах потерпілої  ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь потерпілої ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , матеріальну шкоду у розмірі 59063 (п`ятдесят дев`ять тисяч шістдесят три) грн., та 1000000 (один мільйон) грн. компенсації за завдану моральну шкоду, а всього 1059063 ( один мільйон п`ятдесят девять тисяч шістдесят три) грн.
В іншій частині заявлених позовних вимог відмовити.
Стягнути з  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: : АДРЕСА_1 , на користь держави витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні, а сааме за проведення судово- товарознавчої експертизи №2454 від 15.09.2025, в сумі 420 (чотириста двадцять) грн. Речові докази у кримінальному провадженні:
Ноутбук марки Lenovo моделі V15 G2 ITL, чорного кольору та зарядний пристрій до нього, які передні під зберігаючу розписку ОСОБА_6 повернути потерпілій.
Небезпечну бритву з пластмасовою рукояткою блакитного кольору з написом «РАКЕТА», яка поміщена до спец пакету НПУ WAR 1134944, та передана на зберігання до кімнати речових доказів Голованівського РВП ГУПП в Кіровоградській області – знищити. 
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду через Голованівський районний суд на протязі 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. 
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Учаснику судового провадження, який не був присутній в залі судового засідання, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя:   ОСОБА_1