Справа № 507/1462/26
Провадження № 2/507/838/2026
Номер рядка звіту 60
РІШЕННЯ      
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
"31" липня 2026 р. селище Любашівка
Любашівський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді – Дюдюна О.В.,
за участю секретаря судового засідання – Демовської Д.І.,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в селищі Любашівка Подільського району Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Любашівської селищної ради Подільського району Одеської області про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, –
В С Т А Н О В И В :
Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті його матері, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати, ОСОБА_2 , місце проживання якої було зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті якої відкрилася спадщина.
До складу спадкового майна входять житловий будинок із господарськими будівлями та присадибна земельна ділянка, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .
Позивач зазначає, що є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері відповідно до статті 1261 Цивільного кодексу України. Інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталися. До звернення позивача до нотаріуса спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилася.
Позивач не зміг своєчасно звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк у зв`язку з погіршенням стану здоров`я, тривалою хворобою та необхідністю проходження лікування, що створювало об`єктивні та істотні труднощі для своєчасного оформлення спадкових прав.
25 червня 2026 року позивач звернувся до нотаріуса з питання оформлення спадкових прав після смерті матері, однак отримав відповідь про необхідність звернення до суду для вирішення питання щодо визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.
Позивач вважає, що зазначені обставини є поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини, оскільки вони були пов`язані з об`єктивними, непереборними та істотними труднощами, які перешкоджали своєчасному зверненню до нотаріуса із відповідною заявою.
У зв`язку з викладеним позивач просить суд визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилася після смерті його матері, ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позивач ОСОБА_1 надав до суду клопотання, в якому просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити
Відповідач - представник Любашівської селищної ради - Жосан І.В. надала до суду заяву в якій просила справу розглянути у відсутність представника, заперечень по справі не має.
Процесуальні дії у справі.
Ухвалою від 13 липня 2026 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі та постановлено розгляд справи проводити в загальному порядку (а.с. 18).
Згідно ч.1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснювалося.
Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є сином спадкодавиці ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 . (а.с. 15).
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Відповідний актовий запис про смерть складено 28 грудня 2017 року за № 13236. (а.с. 16).
На час смерті спадкодавиця була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою Новоселівського старостинського округу Подільського району Одеської області від 23 березня 2026 року № 30/05-6. (а.с. 11).
Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а також земельні ділянки, що використовувалися для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства.
Відповідно до довідки Новоселівської сільської ради Любашівського району Одеської області від 11 липня 2012 року № 2-26-90, за ОСОБА_2 з 1986 року обліковувалася присадибна земельна ділянка загальною площею 0,80 га, з яких 0,25 га призначено для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, а 0,55 га – для ведення особистого селянського господарства. (а.с. 12).
Згідно з наданими відомостями Новоселівської сільської ради, за даними земельно-шнурової книги у користуванні ОСОБА_2 перебувала земельна ділянка загальною площею 0,99 га, у тому числі земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку - 0,35 га, для ведення особистого селянського господарства 0,74 га, за адресою с. Новоселівка Любашівського району Одеської області. (а.с. 13).
Рішенням Новоселівської сільської ради від 12 вересня 1997 року № 13 ОСОБА_2 безоплатно передано у приватну власність раніше надану їй у користування земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства, розташовану в селі Новоселівка Любашівського району Одеської області. (а.с. 14).
25 червня 2026 року позивач звернувся до Любашівської державної нотаріальної контори Одеської області із заявою щодо прийняття спадщини після смерті матері, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . За результатами розгляду його звернення нотаріусом було роз`яснено, що спадкоємець, який не проживав постійно разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, для її прийняття повинен подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк.
Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права.
Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України (далі — ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті.
Відповідно до статей 1220, 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, а часом відкриття спадщини є день її смерті, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.
Згідно зі статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі його відсутності — спадкоємці за законом.
Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той із подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно до статті 1266 ЦК України внуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім батькові або матері, якби вони були живими на час відкриття спадщини (право представлення).
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 28 грудня 2017 року Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 13236.
Родинні зв`язки між позивачем та спадкодавицею підтверджуються свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , відповідно до якого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є сином ОСОБА_2 .
Отже, на підставі наведеного доказу підтверджено родинний зв`язок між позивачем ОСОБА_1 та спадкодавицею ОСОБА_2 , що свідчить про наявність у позивача статусу спадкоємця за законом першої черги відповідно до статті 1261 ЦК України.
Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а також земельні ділянки, надані для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства.
Згідно з довідкою Новоселівської сільської ради Любашівського району Одеської області від 11 липня 2012 року № 2-26-90, за ОСОБА_2 з 1986 року обліковувалася земельна ділянка загальною площею 0,80 га, з яких 0,25 га призначено для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, а 0,55 га – для ведення особистого селянського господарства.
Відповідно до рішення Новоселівської сільської ради від 03 вересня 1997 року № 13 ОСОБА_2 безоплатно передано у приватну власність раніше надану їй у користування земельну ділянку, розташовану в селі Новоселівка Любашівського району Одеської області, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства.
Згідно з довідкою Новоселівського старостинського округу Подільського району Одеської області від 23 березня 2026 року № 30/05-6, ОСОБА_2 до дня своєї смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 , була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 .
25 червня 2026 року ОСОБА_1 звернувся до Любашівської державної нотаріальної контори Одеської області з питання оформлення спадкових прав після смерті матері, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У відповідь на звернення позивача нотаріус повідомив, що відповідно до положень статей 1268, 1269, 1270 та 1272 Цивільного кодексу України спадкоємець, який не проживав постійно разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, повинен подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк. Оскільки ОСОБА_1 не подав таку заяву протягом установленого законом строку, нотаріус роз`яснив йому необхідність звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.
Таким чином, ОСОБА_1 , будучи сином спадкодавиці та спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері, ОСОБА_2 , не подав заяву про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк та звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку, достатнього для подання такої заяви.
Нотаріусом також було роз`яснено, що відповідно до частини третьої статті 1272 Цивільного кодексу України спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, має право звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.
У встановлений законом шестимісячний строк позивач не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у зв`язку з погіршенням стану здоров`я, наявністю захворювань, тривалим перебігом хвороби та необхідністю проходження лікування, що істотно ускладнювало можливість своєчасного звернення до нотаріальної контори та належного здійснення необхідних дій щодо оформлення спадкових прав.
На підтвердження зазначених обставин позивачем до матеріалів справи надано виписку з медичної карти щодо наявних у нього захворювань. Крім того, ОСОБА_1 є пенсіонером та у зв`язку зі станом здоров`я не має можливості особисто з`явитися до суду, про що зазначив у поданому до суду клопотанні. 
Отже, стан здоров`я позивача, наявні захворювання, тривалий перебіг хвороби та необхідність проходження лікування об`єктивно ускладнювали йому можливість своєчасно звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Зазначені обставини були істотними та створювали для позивача об`єктивні труднощі у реалізації його спадкових прав у встановлений законом строк.
Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Згідно з частиною першою статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття не проживав постійно зі спадкодавцем, повинен подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Відповідно до статті 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини встановлюється у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Згідно зі статтею 1272 ЦК України у разі пропуску цього строку спадкоємець вважається таким, що не прийняв спадщину, однак суд за позовом спадкоємця, який пропустив строк з поважних причин, може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.
З урахуванням фактичних обставин конкретної справи поважними причинами пропуску строку суд може визнати, зокрема: 1) тривалу хворобу спадкоємців; 2) велику відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем розташування спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язаніз тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України тощо.
Відповідно до правових висновків Верховного Суду та Великої Палати Верховного Суду (зокрема, постанови від 17.10.2019 у справі № 766/14595/16, від 30.01.2020 у справі № 487/2375/18, від 31.01.2020 у справі № 450/1383/18, а також від 26.06.2024 у справі № 686/5757/23), поважними причинами пропуску строку є лише ті обставини, які мають об`єктивний, непереборний та істотний характер і які реально унеможливлювали своєчасне звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.
Судова практика також виходить із того, що не є поважними причинами юридична необізнаність, відсутність інформації про склад спадщини, похилий вік, матеріальні труднощі чи пасивна поведінка спадкоємця, якщо вони не супроводжуються об`єктивними перешкодами.
Водночас оцінка поважності причин має здійснюватися з урахуванням принципів верховенства права, розумності, добросовісності та пропорційності втручання у права інших спадкоємців або територіальної громади як потенційного набувача відумерлої спадщини.
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявниху справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам загалом, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який є у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).
Суд враховує, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилася. Відомості про інших спадкоємців, які прийняли спадщину або заявили про свої спадкові права, у матеріалах справи відсутні.
Відповідач заперечень проти позову не подав, доказів, які б спростовували доводи позивача щодо родинних відносин та права на спадкування, не надав.
Таким чином, встановлено, що позивач належить до кола спадкоємців за законом, однак не реалізував своє право на прийняття спадщини у встановлений статтею 1270 ЦК України шестимісячний строк.
З урахуванням положень статті 1272 ЦК України та правових висновків Верховного Суду, суд перевіряє наявність саме об`єктивних та істотних перешкод, які унеможливили подання заяви про прийняття спадщини.
Оцінивши подані докази у їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, оскільки наявні підстави для застосування частини третьої статті 1272 ЦК України та визначення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.
Визначення такого строку є пропорційним заходом захисту порушеного права позивача на спадкування та не порушує прав інших осіб, оскільки відсутні докази прийняття спадщини іншими спадкоємцями або переходу спадщини у власність територіальної громади.
Розподіл судових витрат між сторонами
Частини 1-3 статті 134 ЦПК України визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Позивач не просив вирішити питання щодо розподілу судових витрат, а отже підстави для відшкодування витрат відсутні.
Підстави для негайного виконання рішення відсутні.
Заходи забезпечення позову по даній цивільній справі не застосовувалися.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.200, 211, 206, 211, 247, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ :
Позов ОСОБА_1 до Любашівської селищної ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити.
Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , додатковий строк тривалістю три місяці для подання до органів нотаріату заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті його матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя:        Дюдюн О.В.