ун. № 759/2202/13-ц

пр. № 2/759/2458/13 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2013 року Святошинський районний суд м.Києва в складі:
головуючого судді - Чалої А.П.,
при секретарі - Котляр Ю.М., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 
до ОСОБА_2 
про розірвання шлюбу, -
В с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, посилаючись на ті обставини, що перебуває в шлюбі з відповідачем з 17.06.2010р., від даного шлюбу дітей не мають, спільне життя не склалося, виявилось, що вони є люди з різними характерами та поглядами на життя, що призвело до погіршення відносин між ними та розпаду сім*ї, фактично разом вони не проживали, оскільки шлюб було зареєстровано, коли ОСОБА_3 відбував покарання в місцях позбавлення волі, а після його звільнення, питання спільного проживання реалізовано ними не було, у зв*язку з чим вони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, мають окремий бюджет та проживають окремо, оскільки вони остаточно втратили почуття любові один до одного, просила задовольнити позов на підставі ст.ст. 110, 112 СК України.
В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, а також на те, що примирення між ними не можливо і шлюб тривалий час фактично існує формально.
Відповідач в судове засідання не з*явився, подав до суду заяву, де вказує, що на розлучення згоден, спільне майно відсутнє та просить розглядати справу у його відсутності (а.с. 11 – заява).
Суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.
Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним задовольнити позов, виходячи з наступного.
Згідно частини 1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 і ОСОБА_1 перебувають в шлюбі з 17.06.2010р. (а.с. 4 – копія свідоцтва про шлюб).
Від шлюбу дітей не мають.
Подружнє життя сторін не склалося, виявилось, що вони є люди з різними характерами та поглядами на життя, що призвело до погіршення відносин між ними та розпаду сім*ї, фактично разом вони не проживали, оскільки шлюб було зареєстровано, коли ОСОБА_3 відбував покарання в місцях позбавлення волі, а після його звільнення, питання спільного проживання реалізовано ними не було, у зв*язку з чим вони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, мають окремий бюджет та проживають окремо, оскільки вони остаточно втратили почуття любові один до одного. 
Спір про поділ майна у сторін відсутній.
За таких обставин суд вважає, що причини, які спонукали сторони на розірвання шлюбу, є обгрунтованими, подальше збереження сім*ї є неможливим, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 110, 112 СК України, ст.ст. 10, 11, 57-60, 212-215, 223 ЦПК України, суд, -

В и р і ш и в :
Позов задовольнити.
Шлюб, зареєстрований 17 червня 2010 року між ОСОБА_3 і ОСОБА_1 у Відділі РАЦС Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області, про що зроблено актовий запис №205 - розірвати.
Рішення може бути оскаржено позивачкою до Апеляційного суду м.Києва через районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а відповідачем – протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Суддя: