П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 240/2345/26 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Гурін Дмитро Миколайович 
Суддя-доповідач - Граб Л.С. 

29 липня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Граб Л.С. 
суддів: Сторчака В. Ю.  Матохнюка Д.Б. , 
представника позивача: Жмуцького М.В.
представника відповідача: Коркушка О.В. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 21 травня 2026 року у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги про сплату боргу, рішення про застосування штрафних санкцій, 
В С Т А Н О В И В :
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Головного управління ДПС у Житомирській області, в якому просила:
-визнати протиправними та скасувати винесені Головним управлінням ДПС у Житомирській області від 16.01.2026 податкові повідомлення-рішення №0015072407, №0015002407, №0014952407, №0014932407, №0019902407, №0014972407, вимогу про сплату боргу (недоїмки) №0015022407, рішення про застосування штрафних санкцій №0015042407 та №0015062404.
Під час розгляду справи, від представника позивача надійшло клопотання про призначення судово-економічної експертизи вх. №15284/26. 
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 21 травня 2026 року клопотання про призначення судово-економічної експертизи задоволено.
Призначено у справі № 240/2345/26 судово-економічну експертизу, проведення якої доручено Житомирському відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (10008, м. Житомир, вул. Театральна, 17/20, офіс 512).
На вирішення експертизи поставлено наступні запитання:
1. Чи підтверджується висновок Акта перевірки від 19 грудня 2025 року №26113/06-30-24-07/2362611388 про те, що обсяг оподатковуваних операцій ФОП ОСОБА_1 за період з 01 березня 2019 року по 29 лютого 2020 року перевищив 1000000 гривень?
2. Який фактичний обсяг оподатковуваних операцій ФОП ОСОБА_1 за період з 01 березня 2019 року по 29 лютого 2020 року з урахуванням вирахування роздрібного акцизного податку та комісії банку за еквайринг, та чи перевищує цей обсяг ліміт 1 000 000 гривень, встановлений пунктом 181.1 статті 181 Податкового кодексу України?
3. Чи підтверджується документально висновок Акта перевірки про завищення ФОП ОСОБА_1 витрат на суму 2 487 466,77 гривень за період з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2024 року?
4. Чи підтверджують акти звірки взаєморозрахунків з контрагентами ТОВ «Тедіс Україна» (код ЄДРПОУ 30622532), ТОВ «Баядера Логістик» (код ЄДРПОУ 35871504), ТОВ ТК «Полісся-Продукт» (код ЄДРПОУ 32265298), ТОВ «Люцина» (код ЄДРПОУ 30239788), ТОВ «ДЛ Солюшн», ТОВ «Група Компаній «Рідна Марка» (код ЄДРПОУ 36336351), ТОВ «Українська Торгова Дистрибуційна Компанія» (код ЄДРПОУ 44477735), ФОП ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), ФОП ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ), ПП «Квара-2021», ТОВ «ХД Трейд», наявні в матеріалах справи, факт повної оплати ФОП ОСОБА_1 придбаних товарів у випадках, коли сальдо розрахунків за актами звірки дорівнює нулю або відображає відсутність заборгованості?
5. Який розмір витрат ФОП ОСОБА_1 на придбання товарів за період з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2024 року підтверджується сукупністю актів звірки взаєморозрахунків із зазначеними контрагентами та банківських виписок АТ «Ощадбанк»?
6. Яка різниця між сумою документально підтверджених витрат за даними банківських виписок та актів звірки і сумою витрат, визнаною в Акті перевірки?
7. Чи підтверджується висновок Акта перевірки про непроведення ФОП ОСОБА_1 розрахункових операцій через РРО на загальну суму 4 262 240,64 гривень за період з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2023 року?
8. Чи відповідає загальний обсяг виторгу, зафіксований у фіскальній пам`яті РРО за даними Z-звітів, сумі всіх надходжень за банківськими виписками АТ «Ощадбанк», включаючи готівкові та еквайрингові, за зазначений період?
Витрати щодо проведення експертизи покладено на Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 .
Зупинено провадження у справі № 240/2345/26 до одержання результатів експертизи.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу скасувати в повному обсязі та відмовити в задоволенні клопотання про призначення судово-економічної експертизи.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт зазначив, що предметом доказування у цій справі є обставини, які не потребують обов`язкового експертного вирішення, а дослідження наданих суду документів не потребує спеціальних знать. 
В судовому засіданні представник відповідача підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити. В свою чергу, представник позивача заперечив стосовно задоволення апеляційної скарги і просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції з посиланням на положення статті 102 Кодексу адміністративного судочинства України зазначив, що для з`ясування обставин, які мають значення для справи, необхідні спеціальні знання в галузі економіки, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, а тому вважав за потрібне призначити судово-економічну експертизу. 
Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного.
Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина перша статті 2 КАС України).
Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
У статті 1 Закону України «Про судову експертизу» визначено поняття судової експертизи - дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.
Суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи, призначає експертизу у справі за сукупності умов, зазначених в статті 102 КАС України, а саме: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо та якщо жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх неправильності. Учасники справи мають право запропонувати суду ряд питань роз`яснення яких, на їх думку, потребує висновку експерта. Остаточні питання, з яких має бути проведена експертиза визначаються судом, проте питання, які ставляться експерту, і його висновок з них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.
За результатами вирішення клопотання суд виносить ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій (яким) доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи. При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд може визначити експерта чи експертну установу самостійно.
Висновком експерта слід, вважати, наданий експертом у письмовій формі докладний опис проведених під час експертизи досліджень, зроблені у їх результаті висновки щодо досліджених об`єктів, явищ чи процесів та обґрунтовані відповіді на поставлені питання, що дають інформацію про обставини у справі.
Висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 90 КАС України. Але у будь-кому випадку незгода суду з висновком експерта повинна бути вмотивована у судовому рішенні.
Отже, висновок експерта - це засіб доказування, який формується експертом в результаті проведеного дослідження, заснованого на застосуванні спеціальних знань, на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи і складається у формі та в порядку передбаченому КАС України, ЗУ «Про судову експертизу», Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень.
Експертиза проводиться у судовому засіданні або поза межами суду, якщо це потрібно у зв`язку з характером досліджень, або якщо об`єкт досліджень неможливо доставити до суду, або якщо експертиза проводиться на замовлення учасника справи (частина перша статті 106 КАС України).
Так, відповідно до пункту 4 частини другої статті 236 КАС України суд має право зупинити провадження у справі в разі призначення судом експертизи до одержання її результатів.
Зупинення провадження у справі у разі призначення судової експертизи є правом суду, який розглядає справу. Скориставшись цим правом, суд діяв в межах чинного законодавства, керувався процесуальними нормами щодо зупинення провадження у справі на час проведення експертизи.
Враховуючи викладене, з метою встановлення обставин у справі, які потребують спеціальних знань у певній галузі, суд за власною ініціативою чи за ініціативою осіб, які беруть участь у справі, має право призначити судову експертизу шляхом постановлення відповідної ухвали з визначенням питань для дослідження.
Таким чином, колегія суддів зазначає, що ухвала Житомирського окружного адміністративного суду від 21 травня 2026 року є не перешкодою для подальшого розгляду справи, а процесуальною дією суду, спрямованою на дотримання принципу офіційного з`ясування всіх обставин у справі.
Вказане узгоджується висновками Верховного Суду, висловленими у постанові від 08 серпня 2024 року (справа №560/6850/23).
Оскільки, для проведення експертизи матеріали справи направляються судом до судово-експертної установи, то проведення процесуальних дій на час проведення експертизи є неможливим, що обумовлює правомірність зупинення судом провадження у цій справі на час проведення експертизи. Крім цього у відповідності до вищенаведених вимог статті 236 КАС України, зупинення провадження у справі з цих підстав є правом суду.
Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 12 вересня 2019 року у справі № 805/3876/16-а, від 16 квітня 2019 року у справі № 804/4712/16 та від 29 квітня 2020 року у справі № 1540/3828/19.
В обсязі встановлених в цій справі фактичних обставин колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції щодо зупинення провадження у справі на час проведення експертизи є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали відсутні.
Окрім того, відповідачем в апеляційній скарзі не наведено обґрунтованих доводів, які б давали підстави вважати, що судом першої інстанції при зупиненні провадження у справі не дотримано положень статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення може бути різною в залежності від характеру рішення.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. 
Керуючись ст.ст. 102, 236, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області залишити без задоволення, а ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 21 травня 2026 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України. 

Головуючий | | | Граб Л.С.
Судді | | | Сторчак В. Ю.    Матохнюк Д.Б.