С О Л О М ' Я Н С Ь К И Й Р А Й О Н Н И Й С У Д М І С Т А К И Є В А
вул. Максима Кривоноса, 25, м. Київ, 03037; тел. (044) 298-59-37
вул. Грушецька, 1, м. Київ, 03113; тел.: (044) 298-59-52
e-mail: inbox@sl.ki.court.gov.ua, web: https://sl.ki.court.gov.ua
код ЄДРПОУ: 02896762
__________________________________________________________________________________________
Провадження 2/760/4629/26
В справі 760/20924/25
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

І. Вступна частина
14 вересня 2026 року Солом`янський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Коробенка С.В. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

ІІ. Описова частина
30 липня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (далі - Позивач) звернулося до Солом`янського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 (далі - Відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором № 4230539 від 08 червня 2021 року в розмірі 29.836,80 грн.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, Позивач посилається на те, що 08 червня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (Кредитодавець) та ОСОБА_1 (Позичальник) укладено договір про споживчий кредит № 4230539, за умовами якого Відповідач отримав кредит у розмірі 7.200,00 грн зі сплатою процентів за користування кредитом, комісії за надання кредиту, а також інших платежів та можливих штрафних санкцій, передбачених цим договором. Договір укладено в електронній формі в особистому кабінеті Позичальника, створеному в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства.
Позивач вказує, що, укладаючи Кредитний договір, Відповідач та ТОВ «Мілоан» вчинили дії, визначені статтями 11 та 12 Закону України «Про електронну комерцію», а Відповідач підписав договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що підтверджується довідкою ТОВ «Мілоан» від 12 червня 2025 року про ідентифікацію, згідно з якою акцепт підписано одноразовим ідентифікатором Z73407, направленим 08 червня 2021 року о 20 год. 31 хв. на номер мобільного телефону НОМЕР_1 . Позивач наголошує, що без отримання смс-повідомлення та без здійснення входу до особистого кабінету за допомогою логіна і пароля кредитний договір між ТОВ «Мілоан» та Відповідачем не був би укладений, і посилається при цьому на постанови Верховного Суду від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 та від 02 листопада 2021 року у справі № 243/6552/20.
Як зазначає Позивач, після укладення кредитний договір було розміщено в особистому кабінеті Відповідача, а кредитні кошти відповідно до пункту 2.1 Кредитного договору перераховано шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної картки Позичальника, що підтверджується платіжним дорученням № 48272252 від 08 червня 2021 року на суму 7.200,00 грн. Добровільність укладення Відповідачем договору, за твердженням Позивача, підтверджується також анкетою-заявою на кредит № 4230539 від 08 червня 2021 року, заповненою Відповідачем, та хронологією вчинення дій щодо укладення кредитного договору у формі електронного правочину.
Позивач вказує, що 29 вересня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено Договір відступлення прав вимоги № 76-МЛ, на підставі якого відбулося відступлення права вимоги і за Кредитним договором № 4230539 від 08 червня 2021 року, що підтверджується витягом з Реєстру боржників до зазначеного договору, актом приймання-передачі Реєстру боржників від 29 вересня 2021 року та платіжним дорученням на оплату відступленого права вимоги. Позивач посилається на пункт 3.2.6 Кредитного договору, за яким Кредитодавець має право відступати, передавати та в будь-який інший спосіб відчужувати свої права за договором на користь третіх осіб без згоди Позичальника, а також на статті 512-514 ЦК України.
Позивач зазначає, що сума та розрахунок заборгованості за Кредитним договором передані йому первісним кредитором ТОВ «Мілоан» згідно з Договором відступлення прав вимоги № 76-МЛ від 29 вересня 2021 року. Усупереч умовам Кредитного договору Відповідач взяті на себе зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів припинив виконувати, чим порушив умови договору та статті 525, 526, 536, 1048, 1050 ЦК України. Унаслідок цього утворилася заборгованість у розмірі 29.836,80 грн, з яких прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 7.200,00 грн, прострочена заборгованість за процентами за користування кредитом - 22.420,80 грн, прострочена заборгованість за комісією - 216,00 грн.
Позивач також повідомляє, що ним проведено роботу щодо погашення наявної заборгованості, а саме 13 червня 2025 року Відповідачу надіслано письмову претензію про погашення кредитної заборгованості вих. № 21373990/2078, проте заходи досудового врегулювання спору результату не дали і спір вирішено не було.
Позивач просить стягнути з Відповідача заборгованість за Кредитним договором №4230539 від 08 червня 2021 року в сумі 29.836,80 грн, а також судовий збір у розмірі 2.422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7.000,00 грн; розгляд справи просить здійснювати за відсутності представника Позивача.
30 липня 2025 року автоматизованим протоколом розподілу судових справ між суддями головуючим у справі визначено суддю Коробенка С.В.
31 липня 2025 року матеріали позовної заяви фактично отримані головуючим суддею.
05 серпня 2025 року до суду надійшла відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру щодо зареєстрованого місця проживання Відповідача.
Ухвалою суду від 05 серпня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
Відзиву на позов Відповідач не подав, будь-яких заяв, клопотань або доказів до суду не надіслав. Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від учасників справи не надходило.
Відповідно до частини п`ятої статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. З урахуванням наведеного справу розглянуто за наявними у ній матеріалами без проведення судового засідання.

ІІІ. Мотивувальна частина
Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно зі статтями 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; докази мають бути належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність - достатньою для встановлення обставин справи.

Щодо укладення кредитного договору
З матеріалів справи вбачається, що 08 червня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (Кредитодавець) та ОСОБА_1 (Позичальник) укладено договір про споживчий кредит № 4230539 в електронній формі. Складовими частинами договору є індивідуальна частина, Правила надання фінансових кредитів (послуг) Товариства, графік платежів (додаток № 1) та паспорт споживчого кредиту (додаток № 2).
Відповідно до статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Частинами першою, третьою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною; електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно з частиною першою статті 12 цього Закону моментом підписання електронного правочину є, зокрема, використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
За правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду, викладеною у постанові від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19, електронним підписом одноразовим ідентифікатором є комбінація цифр і літер (або тільки цифр чи тільки літер), яку заявник отримує, зокрема, у вигляді SMS-коду, надісланого на телефон; договір про надання фінансового кредиту, підписаний позичальником за допомогою такого одноразового пароля-ідентифікатора, є укладеним між сторонами правочином.
Згідно з довідкою ТОВ «Мілоан» від 12 червня 2025 року акцепт (договір) підписаний Позичальником із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором Z73407, направленим 08 червня 2021 року о 20 год. 31 хв. на номер мобільного телефону НОМЕР_1 . Той самий номер телефону зазначений в анкеті-заяві на кредит № 4230539 від 08 червня 2021 року та в розділі 10 Кредитного договору як засіб зв`язку Позичальника. В анкеті-заяві наведені паспортні дані Відповідача, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 та адреса реєстрації, які збігаються з даними, зазначеними у позовній заяві та у відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру.
Факт реального перерахування кредитних коштів підтверджується платіжним дорученням № 48272252 від 08 червня 2021 року, згідно з яким ТОВ «Мілоан» перерахувало на платіжну картку № НОМЕР_3 , отримувачем за якою зазначено ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , кошти в розмірі 7.200,00 грн з призначенням платежу «Кошти згідно договору 4230539».
За таких обставин суд доходить висновку, що договір про споживчий кредит № 4230539 від 08 червня 2021 року є укладеним у встановленому законом порядку, а факт отримання ОСОБА_1 кредитних коштів у розмірі 7.200,00 грн - доведеним.

Щодо відступлення права вимоги
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За частиною першою статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Судом встановлено, що 29 вересня 2021 року між ТОВ «Мілоан» (Кредитор) та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (Новий Кредитор) укладено Договір відступлення прав вимоги № 76-МЛ, за умовами якого Кредитор передав (відступив), а Новий Кредитор прийняв права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, зазначеними у Реєстрі боржників. Згідно з пунктом 6.2.3 цього Договору права вимоги переходять до Нового Кредитора з моменту підписання сторонами договору, а відповідно до пункту 6.2.4 відступлення здійснюється без згоди боржників.
Актом приймання-передачі Реєстру боржників від 29 вересня 2021 року підтверджується передання Реєстру боржників, а витягом з Реєстру боржників - включення до нього вимоги до ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за кредитним договором № 4230539 від 08 червня 2021 року. Оплату відступленого права вимоги підтверджено платіжною інструкцією № 41765 від 29 вересня 2021 року. Крім того, пунктом 3.2.6 Кредитного договору сторони прямо погодили право Кредитодавця відступати свої права за договором на користь третіх осіб без згоди Позичальника.
Отже, ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» є належним кредитором у спірних правовідносинах і має право вимоги до Відповідача за кредитним договором №4230539 від 08 червня 2021 року. Водночас суд враховує, що в силу статті 514 ЦК України обсяг прав Нового Кредитора не може перевищувати обсягу прав, які на момент відступлення належали первісному кредиторові.

Щодо заборгованості за тілом кредиту
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Відповідно до статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Пунктами 1.3, 1.4 Кредитного договору визначено, що кредит надається строком на 30 днів з 08 червня 2021 року, а термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом - 08 липня 2021 року. Аналогічні відомості наведені у графіку платежів (додаток № 1 до Кредитного договору) та в паспорті споживчого кредиту (додаток № 2).
Доказів повернення кредитних коштів повністю або частково Відповідач суду не надав, матеріали справи таких доказів не містять. З відомості про щоденні нарахування та погашення за Кредитним договором, виписки з особового рахунка та витягу з Реєстру боржників вбачається, що жодного платежу за договором Позичальником не здійснено.
З огляду на викладене вимога про стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 7.200,00 грн є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Щодо комісії за надання кредиту
Пунктом 1.5.1 Кредитного договору передбачено комісію за надання кредиту в розмірі 216,00 грн, яка нараховується за ставкою 3,00 відсотки від суми кредиту одноразово. Ця комісія відображена у графіку платежів (додаток № 1) та розкрита у паспорті споживчого кредиту (додаток № 2) як платіж за додаткові та супутні послуги Кредитодавця, обов`язковий для укладення договору, а також врахована у складі загальних витрат за кредитом (1.036,80 грн) та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача (8.236,80 грн).
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - це витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. Згідно з частиною другою статті 8 цього Закону до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17 (провадження № 14-53цс21) виснувала, що немає підстав вважати умову конкретного кредитного договору про встановлення плати (комісії) нікчемною; така умова є недійсною як оспорювана. Відповідач вимог про визнання умови договору про комісію недійсною не заявляв, зустрічного позову не подавав, а тому суд виходить із чинності цієї умови договору.
Комісія є одноразовою, нарахована в день видачі кредиту, її розмір та порядок нарахування прямо визначені в договорі та доведені до відома Позичальника до укладення договору. З огляду на викладене вимога про стягнення комісії за надання кредиту в розмірі 216,00 грн є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Щодо процентів за користування кредитом
Позивач просить стягнути з Відповідача проценти за користування кредитом у розмірі 22.420,80 грн.
Відповідно до частин першої, другої статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно з частинами першою, другою статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною; розмір процентів, тип процентної ставки та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі.
Пунктом 1.5.2 Кредитного договору встановлено, що проценти за користування кредитом становлять 820,80 грн та нараховуються за ставкою 0,38 відсотка від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Пунктом 1.6 договору визначено стандартну (базову) процентну ставку за користування кредитом у розмірі 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Згідно з пунктом 1.7 договору тип процентної ставки за цим договором - фіксована.
З відомості про щоденні нарахування та погашення за Кредитним договором вбачається, що заявлена до стягнення сума процентів складається з двох різних за підставою нарахування частин. За період з 09 червня 2021 року по 08 липня 2021 року, тобто в межах визначеного пунктами 1.3, 1.4 договору тридцятиденного строку кредитування, проценти нараховувалися згідно з пунктом 1.5.2 договору по 27,36 грн за кожен день, що за 30 днів становить 820,80 грн і повністю відповідає графіку платежів та паспорту споживчого кредиту. За період з 09 липня 2021 року по 06 вересня 2021 року, тобто після спливу зазначеного строку, проценти нараховувалися вже згідно з пунктами 1.6, 2.3.1.2 договору по 360,00 грн за кожен день, що за 60 днів становить 21.600,00 грн.
Отже, після 08 липня 2021 року розмір денної процентної ставки було збільшено з 0,38 відсотка до 5,00 відсотків, тобто більш ніж у тринадцять разів, унаслідок чого щоденне нарахування зросло з 27,36 грн до 360,00 грн.
Оцінюючи обґрунтованість такого нарахування, суд виходить із такого.
По-перше, єдиною фактичною підставою збільшення процентної ставки стало неповернення Відповідачем кредиту у визначений пунктом 1.4 договору термін. Пункт 2.3.1.2 Кредитного договору, на який посилається Позивач, передбачає, що Позичальник може збільшити строк кредитування на один день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування, і таке продовження відбувається кожного разу, коли Позичальник продовжує користуватися кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. Пунктом 2.3.2 договору сторони визначили, що розділ 2.3 є домовленістю про зміну умов договору на умовах відкладальної обставини, якою є, зокрема, продовження користування кредитними коштами Позичальником після спливу строку кредитування. Жодних доказів вчинення Відповідачем будь-яких активних дій, спрямованих на пролонгацію (звернення до Кредитодавця, здійснення платежів, сплати комісії за управління та обслуговування кредиту, вчинення дій в особистому кабінеті), матеріали справи не містять; навпаки, з відомості про щоденні нарахування та погашення вбачається, що жодного платежу за договором не здійснювалося. Таким чином, так звана пролонгація на стандартних (базових) умовах у цьому випадку є не наслідком волевиявлення Позичальника, а виключно наслідком допущеного ним прострочення грошового зобов`язання.
Наведене підтверджується і власними документами Кредитодавця. Так, пунктом 4.2 Кредитного договору передбачено, що у разі прострочення Позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості Кредитодавець, починаючи з дня, наступного за датою спливу строку кредитування, має право нараховувати проценти за стандартною (базовою) ставкою, передбаченою пунктом 1.6 договору, в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених статтею 625 ЦК України. Так само в паспорті споживчого кредиту (додаток № 2) ставка 5,00 відсотків за кожен день користування кредитом зазначена в розділі «Наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит» саме як процентна ставка, яка застосовується (може застосовуватись) при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту відповідно до статті 625 ЦК України.
По-друге, збільшення процентної ставки за користування кредитом у зв`язку з невиконанням споживачем зобов`язань за договором про споживчий кредит прямо заборонене законом. Згідно з абзацом першим пункту 6 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» у разі прострочення споживачем у період з 01 березня 2020 року до припинення зобов`язань за договором про споживчий кредит, укладеним до тридцятого дня включно з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення; у тому числі, але не виключно, споживач у разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором; забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з інших причин, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 ЦК України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Абзацом другим цього ж пункту встановлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані за період, зазначений у цьому пункті, за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) зобов`язань за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем.
Спірний договір укладено 08 червня 2021 року, тобто задовго до набрання чинності Законом України від 22 листопада 2023 року № 3498-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», а прострочення допущено Відповідачем з 09 липня 2021 року, тобто в межах періоду, визначеного наведеним пунктом, і зобов`язання за договором на час ухвалення цього рішення не припинені. Суд враховує також, що дія положень пункту 6 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» поширюється, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону, а отже, застосовується і до кредитних договорів, які укладаються на короткий строк.
Частина четверта статті 1056-1 ЦК України, на яку міститься посилання у наведеній нормі, регулює порядок зміни змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Натомість пунктом 1.7 Кредитного договору сторони визначили тип процентної ставки як фіксований, жодного індексу та порядку розрахунку змінюваної ставки договір не містить, повідомлень про зміну процентної ставки Кредитодавець Відповідачу не надсилав, і доказів протилежного матеріали справи не містять. Крім того, відповідно до частини третьої статті 1056-1 ЦК України фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору, а встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку.
Отже, збільшення денної процентної ставки з 0,38 відсотка до 5,00 відсотків, здійснене виключно у зв`язку з невиконанням Відповідачем зобов`язання з повернення кредиту, суперечить пункту 6 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», а нараховані за таким збільшеним розміром платежі підлягали списанню кредитодавцем.
По-третє, суд враховує правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), згідно з яким право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України; в охоронних правовідносинах права та інтереси кредитодавця забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Строк кредитування за спірним договором сплив 08 липня 2021 року, а вимог, заснованих на статті 625 ЦК України, Позивач у цій справі не заявляв.
Окремо суд зазначає, що нарахування процентів за період з 09 липня 2021 року по 06 вересня 2021 року здійснене первісним кредитором ТОВ «Мілоан» до відступлення права вимоги, і в силу статті 514 ЦК України до Позивача як нового кредитора перейшли права первісного кредитора в тому обсязі, що існував на момент переходу цих прав. Оскільки первісний кредитор не мав права вимагати сплати процентів, нарахованих за збільшеною всупереч закону ставкою, такого права не набув і Позивач.
Водночас суд наголошує, що наведене не звільняє Відповідача ані від обов`язку повернути кредит, ані від сплати процентів за користування кредитом та комісії, нарахованих у межах визначеного договором строку кредитування, які є платою за користування коштами та за надання кредиту, а не мірою цивільно-правової відповідальності.
З огляду на сукупність наведеного суд дійшов висновку, що вимога про стягнення процентів за користування кредитом підлягає частковому задоволенню - у розмірі 820,80 грн, нарахованих за період з 09 червня 2021 року по 08 липня 2021 року в межах строку кредитування. У задоволенні вимоги про стягнення процентів у розмірі 21.600,00 грн, нарахованих за період з 09 липня 2021 року по 06 вересня 2021 року за збільшеною процентною ставкою, слід відмовити.
Таким чином, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» підлягають частковому задоволенню - на суму 8.236,80 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту - 7.200,00 грн, проценти за користування кредитом - 820,80 грн, комісія за надання кредиту - 216,00 грн. У задоволенні решти позовних вимог на суму 21.600,00 грн слід відмовити.
Щодо розподілу судових витрат
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з пунктом 3 частини другої цієї статті інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За подання позовної заяви Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2.422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 26 червня 2025 року № 13212.
Оскільки позов задоволено частково - на 27,61 відсотка від заявленої ціни позову (8.236,80 грн із 29.836,80 грн), з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених вимог у розмірі 668,73 грн.
Щодо витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає, що Позивачем на підтвердження їх понесення надано договір про надання правової (правничої) допомоги № 0605 від 06 травня 2025 року, укладений з Адвокатським об`єднанням «Апологет», ордер на надання правничої (правової) допомоги серії ВС № 1370094 від 06 травня 2025 року, акт наданих послуг № 2014 від 23 червня 2025 року на суму 7.000,00 грн та детальний опис наданих послуг до цього акта. Клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу в порядку частини шостої статті 137 ЦПК України Відповідачем не заявлялося.
Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
З урахуванням часткового задоволення позову з Відповідача на користь Позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1.932,43 грн.

ІV. Резолютивна частина
Керуючись ст.ст. 11, 15, 16, 509, 512, 514, 516, 525, 526, 530, 536, 610, 611, 612, 625, 629, 1046, 1048, 1049, 1050, 1054, 1056-1 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 3, 8, 9, 12 та пунктом 6 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», ст.ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 133, 137, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 274, 279, 354 ЦПК України, суд вирішив:
1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором № 4230539 від 08 червня 2021 року в розмірі 8.236 (вісім тисяч двісті тридцять шість) грн 80 коп., з яких:
- заборгованість за тілом кредиту - 7.200,00 грн;
- проценти за користування кредитом - 820,80 грн;
- комісія за надання кредиту - 216,00 грн.
У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» про стягнення процентів за користування кредитом у розмірі 21.600,00 грн - відмовити.
2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» судовий збір у розмірі 668 (шістсот шістдесят вісім) грн 73 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1.932 (одна тисяча дев`ятсот тридцять дві) грн 43 коп.
3. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
4. Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», місцезнаходження: 79018, Львівська обл., м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корп. 28, код ЄДРПОУ: 35234236.
Відповідач: ОСОБА_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Суддя: