Справа №686/23117/26
 
Провадження № 3/686/5202/26

ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2026 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в особі судді Луня Р.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого,
за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -
встановив:

24 липня 2026 року, о 05 год. 09 хв., ОСОБА_1 , керував по вул. Івана Франка 13 в м. Хмельницькому, електричним двоколісним самокатом «Vevi», потужністю до 3 кВ., в стані алкогольного сп`яніння, про що свідчить результат приладу «Драгер» - тест від 24.07.2026 року № 3553 з результатом 1,34%, чим порушив п. 2.9 "а" ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В судове засідання правопорушник, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, не з`явився, подав письмові пояснення та клопотання про розгляд справи без його участі.
Дослідивши матеріали справи, доходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №727584, висновком приладу «Драгер» - тест від 24.07.2026 року № 3553, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого результат огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння позитивний, а сам правопорушник в графі «З результатом згоден» поставив свій підпис, направленням на огляд до КНП «ХОЗЗНПД» ХОР, відеозаписами нагрудних боді-камер працівників поліції та відеореєстратора з службового автомобілля, якими зафіксовано керування ОСОБА_1 електричним двохколісним самокатом, процедуру огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та його згоду із результатами проведеного огляду. 
Постановою Верховного Суду по справі № 127/5920/22 від 15.03.2023 року, зазначено що використання електросамоката чи іншого подібного засобу (моноколеса, сегвея, тощо) для переміщення особи як учасника дорожнього руху є джерелом підвищеної небезпеки в розумінні ст. 1187 ЦК України, якщо в конкретному випадку такий засіб приводився в рух за допомогою встановленого на ньому електричного двигуна. Для кваліфікації діяльності, пов`язаної з таким використанням електричного самоката, характеристика електросамоката як механічного транспортного засобу з урахуванням потужності електродвигуна, встановленого на ньому, значення не має.
Окрім того, відповідно до Закону України №2956-IX «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів» від 24.02.2023 року визначено поняття легкого персонального електричного транспортного засобу - колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) із потужністю у діапазоні до 1000 Вт, системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, з одним, двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість у діапазоні до 25 кілометрів на годину. Тобто, електросамокат відповідно до Закону України № 2956-IX є легким персональним електричним транспортним засобом, а відтак особа, яка ним керувала у стані алкогольного сп`яніння, підлягає адміністративній відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП.
Посилання ОСОБА_1 на те, що відеозаписи є недопустимим доказом суд не бере до уваги оскільки КУпАП не містить застережень щодо відеозапису, який може бути доказом у справі про адміністративне правопорушення. При цьому долучений до матеріалів справи відеозапис за своїм обсягом та повнотою відповідає критерію достатності та містить фіксацію подій, що підтверджує обставини, викладені та зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення. 
Судом критично оцінюються пояснення ОСОБА_1 з приводу того, що він не погодився із результатом огляду на місці, оскільки вони спростовуються відеозаписами, наявними у справі. Окрім того в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів ОСОБА_1 в графі «З результатом згоден» поставив свій підпис.
Також суд вважає, що навіть при безпідставній зупинці транспортного засобу працівниками поліції в діях водія можуть бути виявлені ознаки іншого правопорушення, що зобов`язує їх вжити заходів до його припинення та фіксації.
Таким чином, суд приходить до висновку, що вина  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, повністю підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.
Призначаючи покарання ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП суд враховує таке.
Санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає покарання у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Поняття "водій" для використання даної норми закріплено в п.1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.01.2001, згідно якого водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
Згідно пункту 1.10 (визначення механічного транспортного засобу), пункту 2.1 (а) Правил дорожнього руху, пункту 3 "Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами", затвердженого постановою КМУ від 08.05.1993 року №340, для керування електросамокатом, який має потужність до 3 кВт, наявність посвідчення водія не вимагається.
Наведене свідчить, що ОСОБА_1 є не водієм в розумінні ст.130 КУпАП, а іншою особою, яка керує транспортним засобом, що вимагає призначення йому основного покарання без позбавлення права керування транспортними засобами.
Відповідно до ст.40-1 КУпАП, у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до ст.4 Закону України «Про судовий збір», що становить 665 грн. 60 коп. 
З урахуванням характеру правопорушення, особи порушника, обставин справи та керуючись ст. ст. 40-1, 283, 284 КУпАП, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить сімнадцять тисяч гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665 грн. 60 коп. 
Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці з дня її винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Штраф вноситься порушником в установу банку України.
У разі несплати правопорушником штрафу у вищевказаний строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:
- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;
- витрати на облік зазначеного правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.
Після набрання постановою законної сили:
- стягувачем штрафу є: УПП в Хмельницькій області, місцезнаходження: м. Хмельницький, пров. Коцюбинського, 35/2;
- стягувачем судового збору є: Державна судова адміністрація України, місцезнаходження: м. Київ, вул. Липська, 18/5;
- боржником є: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 ;
Реквізити для сплати штрафу: призначення платежу: 21081300, отримувач коштів: ГУК у Хмельницькій області; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37971775; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA 748999980313060149000022001, код класифікації доходів бюджету 21081300 (протокол про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 №727584).
Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/ 22030106; код отримувача (код ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України(ЕАП); рахунок отримувача:UA908999980313111256000026001; код класифікації доходів бюджету 22030106; пункт 5.

Суддя: