| ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/13020/24 Головуючий у 1 інстанції: Бородавкіна С.В.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2026 року м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Судді-доповідача Вівдиченко Т.Р.
Суддів Аліменка В.О.
Безименної Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 травня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправним розрахунку та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, в якому просив:
- визнати протиправним Розрахунок доплати пенсії від 03.01.2024 року за Дорученням № Д 2503005741/23;
- зобов`язати надати ОСОБА_1 новий додатковий розрахунок (Розрахунок доплати пенсії за Дорученням № Д 2503005741/23) за період з липня 2019 року по січень 2024 року замість Розрахунку доплати пенсії від 03.01.2024 року за Дорученням № Д 2503005741/23, який зробити без відрахування раніше здійснених виплат за період з липня 2019 року по травень 2022 року.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 травня 2025 року адміністративний позов задоволено у повному обсязі. Визнано протиправним Розрахунок на доплату (виплату, утримання) пенсії від 03.01.2024 за Дорученням №Д 2503005741/23. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області скласти щодо ОСОБА_1 новий Розрахунок на доплату (виплату, утримання) пенсії за Дорученням №Д 2503005741/23 за період з липня 2019 року по січень 2024 року, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Не погодившись з рішенням суду, відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. 
Зокрема, апелянт вказує, що розрахунок на доплату пенсії лише фіксує нараховану суму заборгованості, формується в автоматичному режимі та не є актом індивідуальної дії, який може бути самостійним предметом судового оскарження. Крім того, апелянт вказує, що правомірність проведених перерахунків і виконання рішення суду у справі № 620/9954/21 уже перевірялися під час судового контролю, за результатами якого встановлено розмір пенсії позивача та суму донарахованої заборгованості. Також, апелянт стверджує, що на виконання рішення суду та ухвали про встановлення судового контролю заборгованість із пенсії ОСОБА_1 приведено у відповідність і визначено в сумі 1 248 221,23 грн, а відповідний звіт прийнято судом.
07 липня 2025 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача - ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким підтримує позицію суду першої інстанції.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2026 року витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області належним чином засвідчену копію пенсійної справи ОСОБА_1 (головуючий суддя Бєлова Л.В.).
На виконання вимог ухвали суду, 07 квітня 2026 року та 16 квітня 2026 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області надійшла копія пенсійної справи ОСОБА_1 .
Рішенням Вищої ради правосуддя від 21 квітня 2026 року № № 713/0/15-26 ОСОБА_2 звільнено з посади судді Шостого апеляційного адміністративного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 травня 2026 року у даній справі № 620/13020/24, визначено склад колегії суддів: суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р., судді Аліменко В.О., Карпушова О.В.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2026 року прийнято справу № 620/13020/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправним розрахунку та зобов`язання вчинити певні дії до свого провадження (суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.).
14 травня 2026 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача - ОСОБА_1 надійшли додаткові пояснення 
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.
Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.
Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2021 року у справі № 620/9954/21, яке набрало законної сили 03 лютого 2022 року, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з 01 квітня 2019 року з урахуванням всіх складових грошового забезпечення, зазначених у довідці Ліквідаційної комісії МВС України в Чернігівській області від 08.02.2021 №101/8988, доплат та підвищень до пенсії (збільшення основного розміру пенсії 25%), інвалід війни 2 групи при виконанні обов`язків в/с, 1 категорія ЧАЕС (під час служби), інвалід 2 групи «А», інвалід війни 2 групи при виконанні обов`язків в/с), у розмірі 80% грошового забезпечення, без обмеження максимальним розміром та з врахуванням раніше виплачених сум.
На виконання зазначеного судового рішення, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 та складено розрахунок на доплату (виплату, утримання) пенсії від 20 травня 2022 року за Дорученням №Д 2503005741/18, з відрахуванням раніше проведених виплат пенсії за період з квітня 2019 року по травень 2022 року.
Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2023 року встановлено судовий контроль за виконанням рішення суду у справі № 620/9954/21, у зв`язку із чим, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області 03 січня 2024 року складено розрахунок доплати пенсії за дорученням № Д 2503005741/23 за період з липня 2019 року по січень 2024 року
Не погоджуючись із даним розрахунком, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
За приписами статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Правовідносини у сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі, та деяких інших осіб регулюються Законом України від 09 квітня 1992 року № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-XII, у редакції, чинній на час складення спірного розрахунку).
Відповідно до частини 1 статті 63 Закону № 2262-XII, перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням у дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Частиною другою статті 63 Закону № 2262-XII передбачено, що якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців із дня подання додаткових документів і не раніше, ніж із дня введення в дію цього Закону.
Згідно з частиною четвертою статті 63 Закону № 2262-XII, усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок такого перерахунку розміри пенсій є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Як вбачається з матеріалів справи, на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2021 року у справі № 620/9954/21, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 та складено розрахунок на доплату пенсії від 20 травня 2022 року за дорученням № Д 2503005741/18.
В подальшому, у зв`язку зі встановленням судового контролю за виконанням зазначеного рішення, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області складено розрахунок доплати пенсії від 03 січня 2024 року за дорученням № Д 2503005741/23.
Так, предметом спору у даній справі є правомірність зазначеного розрахунку в частині врахування за період з липня 2019 року по травень 2022 року сум фактично виплаченої пенсії, які вже були відображені у попередньому розрахунку.
Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апелянта про те, що спірний розрахунок має виключно технічний характер, лише фіксує суму заборгованості та не може бути самостійним предметом судового оскарження, з огляду на наступне.
Незалежно від форми та найменування такого документа, саме у розрахунку від 03 січня 2024 року за дорученням № Д 2503005741/23 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області визначено конкретний розмір доплати до пенсії ОСОБА_1 за відповідний період. 
Отже, зазначений розрахунок є результатом реалізації відповідачем владних управлінських повноважень та безпосередньо впливає на обсяг майнових прав позивача.
При цьому, технічний спосіб формування спірного розрахунку та його найменування не змінюють того, що цим документом визначено конкретний розмір належної ОСОБА_1 пенсійної доплати. 
За таких обставин, дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо складення зазначеного розрахунку та визначення на його підставі обсягу пенсійних виплат підлягають перевірці адміністративним судом на відповідність критеріям, установленим частиною другою статті 2 КАС України.
Як убачається з розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії від 20 травня 2022 року за дорученням № Д 2503005741/18, при визначенні належної ОСОБА_1 доплати за період з квітня 2019 року по травень 2022 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області за кожний місяць ураховано суми фактично виплаченої позивачу пенсії. Зокрема, за липень 2019 року розмір пенсії, що підлягав виплаті, визначено в сумі 43 122,65 грн, фактично виплаченої пенсії - у сумі 10 084,59 грн, а доплати - у сумі 33 038,06 грн. Отже, сума 10 084,59 грн уже була врахована відповідачем під час визначення заборгованості за відповідний місяць.
Водночас, у розрахунку від 03 січня 2024 року за дорученням № Д 2503005741/23 за липень 2019 року у графі «Фактично виплачено» повторно зазначено ту саму суму - 10 084,59 грн, яку відраховано від визначеної у цьому розрахунку суми 10 111,39 грн, унаслідок чого, розмір доплати становив лише 26,80 грн. При цьому, зі змісту спірного розрахунку неможливо встановити, з яких складових сформовано суму 10 111,39 грн, чому саме цей показник зазначено як суму, що підлягала виплаті, та яким чином при його визначенні враховано доплату в сумі 33 038,06 грн, нараховану за липень 2019 року попереднім розрахунком.
Аналогічна невизначеність наявна й щодо інших місяців спірного періоду. 
Так, за травень 2022 року розрахунком від 20 травня 2022 року визначено доплату в сумі 38 283,21 грн, тоді як у розрахунку від 03 січня 2024 року у графі «Підлягало виплаті» зазначено 10 569,65 грн, у графі «Фактично виплачено» - 10 394,85 грн, а суму додаткової доплати визначено в розмірі 174,80 грн. Проте, спірний розрахунок не містить відомостей про те, чи була сума 38 283,21 грн фактично виплачена позивачу, чи продовжує вона обліковуватися як непогашена заборгованість, а також чи була вона врахована при визначенні показника 10 569,65 грн.
Таким чином, у розрахунку від 03 січня 2024 року не відображено взаємозв`язку між сумами, визначеними попереднім розрахунком, та сумами, обчисленими за результатами наступного перерахунку. Цей документ не дає можливості розмежувати фактично виплачені позивачу кошти, раніше нараховані, але не виплачені суми та додаткову різницю, що виникла після чергового перерахунку пенсії. Не наведено в ньому й загального залишку заборгованості після врахування всіх проведених нарахувань та виплат.
За таких обставин, повторне зазначення у розрахунку від 03 січня 2024 року сум фактично виплаченої пенсії, уже врахованих при складенні розрахунку від 20 травня 2022 року, без розкриття порядку врахування раніше нарахованої заборгованості не дозволяє перевірити правильність визначення належної ОСОБА_1 доплати та виключити повторне зменшення її розміру на одні й ті самі суми. Відповідачем не наведено належного документального обґрунтування застосованого алгоритму обчислення та не доведено, що визначена у спірному розрахунку сума забезпечує виплату позивачу всієї належної йому пенсійної заборгованості.
При цьому, розрахунок від 03 січня 2024 року не містить відомостей, які б підтверджували, що відповідне повторне відображення не призвело до зменшення загального розміру належної позивачу доплати.
Наведений Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області в апеляційній скарзі порядок обчислення безпосередньо зі змісту спірного розрахунку не випливає та не усуває встановлених розбіжностей між наявними у пенсійній справі документами.
Таким чином, відповідачем не доведено, що при визначенні суми доплати за дорученням № Д 2503005741/23 одні й ті самі виплачені суми не були враховані повторно.
В силу вимог частини 2 статті 77 КАС України, обов`язок щодо доказування правомірності спірного розрахунку покладається на Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області.
Разом з тим, відповідачем не надано узгодженого розрахунку, який би давав можливість установити за кожний місяць спірного періоду повний належний ОСОБА_1 розмір пенсії, суму фактично виплачених коштів, розмір раніше нарахованої, але не виплаченої заборгованості, а також суму додаткової доплати, визначеної за результатами чергового перерахунку.
За відсутності належного документального обґрунтування застосованого алгоритму обчислення та з огляду на суперечності між наявними у пенсійній справі розрахунками, колегія суддів дійшла висновку, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області не доведено правомірності розрахунку доплати пенсії від 03 січня 2024 року за дорученням № Д 2503005741/23.
Посилання апелянта на судові рішення, ухвалені у справі № 620/9954/21 під час здійснення судового контролю за виконанням рішення від 28 жовтня 2021 року, також не спростовують вищевказаних висновків суду.
У межах зазначеної справи № 620/9954/21 судами перевірялося питання вчинення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області дій на виконання судового рішення та визначення відповідної суми заборгованості. Водночас, правильність застосованого відповідачем алгоритму обчислення у розрахунку від 03 січня 2024 року за дорученням № Д 2503005741/23, узгодженість його показників із попередніми розрахунками та можливе повторне врахування фактично виплачених сум не становили самостійного предмета судового розгляду.
Крім того, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2025 року у цій справі вже встановлено, що позовні вимоги у справах № 620/9954/21 та № 620/13020/24 не є тотожними. Отже, прийняття судом звіту про виконання рішення у справі № 620/9954/21 не підтверджує правомірності спірного розрахунку та не звільняє відповідача від обов`язку довести правильність визначення належної ОСОБА_1 доплати.
Враховуючи вищевказане, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність Розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії від 03.01.2024 за Дорученням №Д 2503005741/23 та наявність підстав для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області скласти щодо ОСОБА_1 новий Розрахунок на доплату (виплату, утримання) пенсії за Дорученням №Д 2503005741/23 за період з липня 2019 року по січень 2024 року, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Решта доводів та заперечень апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують.
Згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 та наявність правових підстав для їх задоволення.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).
При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області залишити без задоволення.
Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 травня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.

Судді Аліменко В.О.

Безименна Н.В.